![hm :hm](./images/smilies/eusa_think.gif)
Najznačajniji Srbi u historiji
Moderator: Krokodil Behko
- Melek
- Deer Hunter
- Posts: 29042
- Joined: 20 Jun 2013, 23:18
- Has thanked: 3593 times
- Been thanked: 2421 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Kako nema braće Tarabić na listi? ![hm :hm](./images/smilies/eusa_think.gif)
![hm :hm](./images/smilies/eusa_think.gif)
Weak people revenge.
Strong people forgive.
Intelligent people ignore.
Strong people forgive.
Intelligent people ignore.
- shark-attack
- Inventar foruma
- Posts: 6164
- Joined: 25 Mar 2019, 09:04
- Has thanked: 17 times
- Been thanked: 402 times
- Status: Offline
- Mutevelija
- Selonačelnik
- Posts: 86359
- Joined: 28 Nov 2015, 20:04
- Has thanked: 853 times
- Been thanked: 1647 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Nikola Tesla
Pero la suerte se ensañó contigo
Y te dejó con el alma
Hecha pedazos
Tú corazón
Quedó herido y sin perdón
Ya no sabe como amar
Como piedra endureció
![🍉](//cdn.jsdelivr.net/gh/twitter/twemoji@latest/assets/svg/1f349.svg)
![🍉](//cdn.jsdelivr.net/gh/twitter/twemoji@latest/assets/svg/1f349.svg)
![🍉](//cdn.jsdelivr.net/gh/twitter/twemoji@latest/assets/svg/1f349.svg)
![🍉](//cdn.jsdelivr.net/gh/twitter/twemoji@latest/assets/svg/1f349.svg)
Y te dejó con el alma
Hecha pedazos
Tú corazón
Quedó herido y sin perdón
Ya no sabe como amar
Como piedra endureció
- Julia-Klara
- Forum [Bot]
- Posts: 81395
- Joined: 02 Dec 2011, 23:48
- Location: u gajevima
- Has thanked: 10291 times
- Been thanked: 7152 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
A nema im Draze, bas me cudiKrokodil Behko wrote: ↑22 Jul 2019, 09:56 Po mišljenju SANU, među 100 najznamenitijih Srba ikada, nalazi se i Miloš Obilić (), Kraljević marko i Milan Nedić.
Ivo Andrić
Arsenije III. Crnojević
Jovan Cvijić
Miloš Crnjanski
Vladimir Ćorović
Vladan Đorđević
Konstantin Danil
Danilo II. (arhiepiskop srpski)
Đura Daničić
Pera Dobrinović
Petar Dobrović
Radoje Domanović
Domentijan
Jovan Dučić
Stefan Dušan
Ilija Garašanin
Ivan Gundulić
Lazar Hrebeljanović
Stevan Hristić
Vojislav Ilić
Đura Jakšić
Monahinja Jefimija
Jovan Jovanović Zmaj
Slobodan Jovanović
Aleksandar I. Karađorđević
Petar I. Karađorđević
Vuk Stefanović Karadžić
Laza Kostić
Petar Kočić
Petar Konjović
Kraljević Marko
Đorđe Krstić
Laza K. Lazarević
Stefan Lazarević
Sima Lozanić
Simo Matavulj
Milutin Milanković
Nikodim Milaš
Svetozar Miletić
Stefan Uroš II. Milutin
Živojin Mišić
Stevan Stojanović Mokranjac
Milan Nedić
Stefan Nemanja
Prota Mateja Nenadović
Pavle Nenadović
Stojan Novaković
Branislav Nušić
Miloš Obilić
Dositej Obradović
Miloš Obrenović
Mihailo Obrenović
Josif Pančić
Nikola Pašić
Đorđe Petrović Karađorđe
Petar II. Petrović Njegoš
Mihailo Petrović Alas
Nadežda Petrović
Nikola I. Petrović
Vasko Popa
Jovan Sterija Popović
Bogdan Popović
Pavle Popović
Mihajlo Pupin
Radomir Putnik
Milan Rakić
Jovan Ristić
Ilarion Ruvarac
Sveti Sava
Isidora Sekulić
Meša Selimović
Jovan Skerlić
Makarije Sokolović - jel ovo onaj KOnsultantov, sto ga stalno spominje![]()
Stevan Sremac
Kornelije Stanković
Stepa Stepanović
Stefan Prvovjenčani
Ljubomir Stojanović
Stefan Stratimirović
Sava Šumanović
Monah Teodosije
Nikola Tesla
Miloje Vasić
Nikolaj Velimirović
Filip Višnjić
Hajduk Veljko
Jovan Žujović
![kafa :kafa](./images/smilies/kava.gif)
ju mast lov jor femili end bi najs tu komsija ![djed :djed](./images/smilies/1059.gif)
![djed :djed](./images/smilies/1059.gif)
- Krokodil Behko
- Globalni moderator
- Posts: 120501
- Joined: 21 Apr 2010, 22:40
- Location: nesto u čevljanovićima
- Has thanked: 6994 times
- Been thanked: 7944 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Julia-Klara wrote: ↑22 Jul 2019, 15:33A nema im Draze, bas me cudiKrokodil Behko wrote: ↑22 Jul 2019, 09:56 Po mišljenju SANU, među 100 najznamenitijih Srba ikada, nalazi se i Miloš Obilić (), Kraljević marko i Milan Nedić.
Ivo Andrić
Arsenije III. Crnojević
Jovan Cvijić
Miloš Crnjanski
Vladimir Ćorović
Vladan Đorđević
Konstantin Danil
Danilo II. (arhiepiskop srpski)
Đura Daničić
Pera Dobrinović
Petar Dobrović
Radoje Domanović
Domentijan
Jovan Dučić
Stefan Dušan
Ilija Garašanin
Ivan Gundulić
Lazar Hrebeljanović
Stevan Hristić
Vojislav Ilić
Đura Jakšić
Monahinja Jefimija
Jovan Jovanović Zmaj
Slobodan Jovanović
Aleksandar I. Karađorđević
Petar I. Karađorđević
Vuk Stefanović Karadžić
Laza Kostić
Petar Kočić
Petar Konjović
Kraljević Marko
Đorđe Krstić
Laza K. Lazarević
Stefan Lazarević
Sima Lozanić
Simo Matavulj
Milutin Milanković
Nikodim Milaš
Svetozar Miletić
Stefan Uroš II. Milutin
Živojin Mišić
Stevan Stojanović Mokranjac
Milan Nedić
Stefan Nemanja
Prota Mateja Nenadović
Pavle Nenadović
Stojan Novaković
Branislav Nušić
Miloš Obilić
Dositej Obradović
Miloš Obrenović
Mihailo Obrenović
Josif Pančić
Nikola Pašić
Đorđe Petrović Karađorđe
Petar II. Petrović Njegoš
Mihailo Petrović Alas
Nadežda Petrović
Nikola I. Petrović
Vasko Popa
Jovan Sterija Popović
Bogdan Popović
Pavle Popović
Mihajlo Pupin
Radomir Putnik
Milan Rakić
Jovan Ristić
Ilarion Ruvarac
Sveti Sava
Isidora Sekulić
Meša Selimović
Jovan Skerlić
Makarije Sokolović - jel ovo onaj KOnsultantov, sto ga stalno spominje![]()
Stevan Sremac
Kornelije Stanković
Stepa Stepanović
Stefan Prvovjenčani
Ljubomir Stojanović
Stefan Stratimirović
Sava Šumanović
Monah Teodosije
Nikola Tesla
Miloje Vasić
Nikolaj Velimirović
Filip Višnjić
Hajduk Veljko
Jovan Žujović![]()
To je već devedesetih bilo napisano, pa je trebalo malo vremena, da ga preperu.
online
- Julia-Klara
- Forum [Bot]
- Posts: 81395
- Joined: 02 Dec 2011, 23:48
- Location: u gajevima
- Has thanked: 10291 times
- Been thanked: 7152 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
da... i samo se iznervirah citajuci Rankeca ![medi :medi](./images/smilies/meditation.gif)
![medi :medi](./images/smilies/meditation.gif)
ju mast lov jor femili end bi najs tu komsija ![djed :djed](./images/smilies/1059.gif)
![djed :djed](./images/smilies/1059.gif)
- Hannibal
- Forum [Bot]
- Posts: 64067
- Joined: 03 Sep 2015, 23:23
- Mood:
- Has thanked: 6850 times
- Been thanked: 2189 times
- Status: Offline
- Julia-Klara
- Forum [Bot]
- Posts: 81395
- Joined: 02 Dec 2011, 23:48
- Location: u gajevima
- Has thanked: 10291 times
- Been thanked: 7152 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Nista ja nisam mutila ![kafa :kafa](./images/smilies/kava.gif)
![kafa :kafa](./images/smilies/kava.gif)
ju mast lov jor femili end bi najs tu komsija ![djed :djed](./images/smilies/1059.gif)
![djed :djed](./images/smilies/1059.gif)
- Hannibal
- Forum [Bot]
- Posts: 64067
- Joined: 03 Sep 2015, 23:23
- Mood:
- Has thanked: 6850 times
- Been thanked: 2189 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
a ne znam, ja sam tad nekad doso na forum pa sam slabo sta upratio
🐽
- Socrates
- Forum [Bot]
- Posts: 44805
- Joined: 09 Jan 2016, 07:50
- Location: . . . . . . . . .
- Been thanked: 2 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Nisam se ni uspio sa covjekom posvadjat' kako treba.
. . . . . . . . .
- KREMENAC
- Aktivni forumaš
- Posts: 3115
- Joined: 27 Jul 2018, 02:43
- Been thanked: 1 time
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Ivo Andric
U Matičnoj knjizi rođenih 1892. godine crkve Svetog Ivana Krstitelja u Travniku, pod rednim brojem 70, stoji da je 9. oktobra 1892. godine rođen Ivan, sin Antuna Andrića, podvornika i Katarine Andrić, rođene Pejić.
DalkeM/: rodjen ko hrvat.
1912. godine, dobija stipendiju hrvatskog kulturno-prosvjetnog društva Napredak?????
U dvije godine promjenio tri fakulteta: Zagreb, Bec, Krakov.
1914 Austro-Ugarske vlasti ga hapse u Splituprotjeruju u Ovcarevo kod travnika zbog nekid veza sa Mladom Bosnom.
Postao srbin 1924 kad je kad je srpski kralj donio uredbu da u YU diplomatiji mogu da rade samo srbi. Iste godine i iz istih razloga doktorirao, iako nikad nije dogurao do trece godine godine fakulteta, niti ga je kad zavrsio.. Nije ni magistrirao. Preko diplomatskih veza organizovana je odbrana doktorske disertacije na nekakvu temu o duhovnom zivotu Bosni za vrijeme turaka. Uglavnom prdimahovina od teme jer za tu oblast nije postojala nikakva strucna literatura, nit se njome ko bavio po AU univerzitetima.
Milos Kobilic
izmisljena licnost od strane Filipa Visnjica slijepog guslara koji je zivio 300 godina poslije kosovskog boja.
Ne postoji ni jedan istorijski podatak o postojanju srpske plemicke porodice pod prezimenom Kobilic.
Ubistvo Murata je organizovao negov sin Bajazit da bi se dokopao prestolja. Ucjenio je zarobljene srpske vojnike i izmislio pricu o obilasku srbskih ranjenika i nekom ranjeniku koji raspori Mrata ''od uckura pa do bijela grla''.
Dorde Petrovic nadimak Kradorde. ''osnivac kraljevske loze'' za koga se ne zna gdje i kad je rodjen a 18 vijek. O kosovskom boju iz 14 vj. znaju svaki minut a o zacetniku ''kralevske loze'' nista.
Svinjokradica, turci nisu gajili svinje pa je Karadjordje plackao srbe. Ubio oca i brata isto ko Bajazit.
U Matičnoj knjizi rođenih 1892. godine crkve Svetog Ivana Krstitelja u Travniku, pod rednim brojem 70, stoji da je 9. oktobra 1892. godine rođen Ivan, sin Antuna Andrića, podvornika i Katarine Andrić, rođene Pejić.
DalkeM/: rodjen ko hrvat.
1912. godine, dobija stipendiju hrvatskog kulturno-prosvjetnog društva Napredak?????
U dvije godine promjenio tri fakulteta: Zagreb, Bec, Krakov.
1914 Austro-Ugarske vlasti ga hapse u Splituprotjeruju u Ovcarevo kod travnika zbog nekid veza sa Mladom Bosnom.
Postao srbin 1924 kad je kad je srpski kralj donio uredbu da u YU diplomatiji mogu da rade samo srbi. Iste godine i iz istih razloga doktorirao, iako nikad nije dogurao do trece godine godine fakulteta, niti ga je kad zavrsio.. Nije ni magistrirao. Preko diplomatskih veza organizovana je odbrana doktorske disertacije na nekakvu temu o duhovnom zivotu Bosni za vrijeme turaka. Uglavnom prdimahovina od teme jer za tu oblast nije postojala nikakva strucna literatura, nit se njome ko bavio po AU univerzitetima.
Milos Kobilic
izmisljena licnost od strane Filipa Visnjica slijepog guslara koji je zivio 300 godina poslije kosovskog boja.
Ne postoji ni jedan istorijski podatak o postojanju srpske plemicke porodice pod prezimenom Kobilic.
Ubistvo Murata je organizovao negov sin Bajazit da bi se dokopao prestolja. Ucjenio je zarobljene srpske vojnike i izmislio pricu o obilasku srbskih ranjenika i nekom ranjeniku koji raspori Mrata ''od uckura pa do bijela grla''.
Dorde Petrovic nadimak Kradorde. ''osnivac kraljevske loze'' za koga se ne zna gdje i kad je rodjen a 18 vijek. O kosovskom boju iz 14 vj. znaju svaki minut a o zacetniku ''kralevske loze'' nista.
Svinjokradica, turci nisu gajili svinje pa je Karadjordje plackao srbe. Ubio oca i brata isto ko Bajazit.
- Melek
- Deer Hunter
- Posts: 29042
- Joined: 20 Jun 2013, 23:18
- Has thanked: 3593 times
- Been thanked: 2421 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Sreća pa te gusle imaju samo jednu strunu da ih i ćorav može svirat’..
Weak people revenge.
Strong people forgive.
Intelligent people ignore.
Strong people forgive.
Intelligent people ignore.
- Krokodil Behko
- Globalni moderator
- Posts: 120501
- Joined: 21 Apr 2010, 22:40
- Location: nesto u čevljanovićima
- Has thanked: 6994 times
- Been thanked: 7944 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Odvojite malo vremena, za jedan vrhunski tekst. Nećete se pokajati. Insomnia pogotovo
Glava u torbi
IVAN JANKOVIĆ12/08/2021
Iz autorove knjige ogleda o represiji u istoriji Srbije „Macke i packe“ (Fabrika knjiga, 2018).
Dva konteksta u kojima su se glave odvajkada sekle, a i danas se ponegde seku, jesu: ubijanje neprijatelja (u ratu ili miru) i ubijanje osuđenih na smrt u sudskom postupku. I u jednom i u drugom slučaju postoje razrađena pravila za sečenje glava i osveštani običaji vezani za taj posao. Ova pravila obuhvataju i postupanje s odsečenim glavama posle dekapitacije, uključujući i njihov transport. Jednom od njih dugujemo idiom „glava u torbi“.
Neprijateljske glave – u prošlosti
Običај dа sе nеpriјаtеlјu nа bојištu оdsеčе glаvа vеоmа је stаr i rаširеn. Nа Bаlkаnu sе zаdržао dо u 20. vеk. Оdsеčеnе glаvе su mаtеriјаlаn dоkаz dоbiјеnе bitkе, čiјi sе ishоd čеstо izrаžаvа njihоvim brојеm. U bici kоd Bаtоčinе mаrtа 1804, „dо 400 Тurаkа pаdnе mеrtvi i svimа im sе glаvе isеku i Kаrаđоrđu nа dаr dоnеsu“ (Đurić, 2004: 50). Karađorđe je ovako pisao Njegošu posle jedne bitke 1809. godine: „Тurkе udеsimо i pоbiјеmо sе, i, fаlа Bоgu, nаš mејdаn dоbismо, zа 200 glаvа оcеkоsmо i 30 živi ufаtismо“ (Arsenijević, 1890: II, 777). Vојnik kојi kоmаndаntu dоnеsе оdsеčеnu glаvu timе dоkаzuје svоје еfikаsnо učеšćе u bојu i s prаvоm sе nаdа bаkšišu (mimо оnоgа štо stеknе оplеnivši ubiјеnоg nеpriјаtеlја). Pоnеkаd sе cеnа nеpriјаtеlјskе glаvе оdrеđuје unаprеd, prе bitkе, ili је utvrđеnа оbičајеm – na primer, pоslе bоја nа Kаmеnici, niški pаšа је plаćао pо 25 grоšа zа svаku dоnеtu srpsku glаvu (Milićević, 1876: II, 800).
Za dоkаz pоbеdе, оdsеčеnе glаvе sе јаvnо izlаžu. Pоslе јеdnе uspеšnе bitkе, „Kаrаđоrđе је zаpоvеdiо dа sе [turskе] glаvе dоnеsu u Sеnicu. […] Glаvе su dоnеli, nо niје bilо dоstа kоčićа dа sе svе pоnаbiјајu, vеć su оnаkо nаmеštеnе u pаrаdu, а čislоm аkо ćе јеdnа mаnjе оd 2.500“ (Protić, 2004: 150). Kоlikо dugо tаkо nаmеštеnе glаvе trеbа dа stоје kао mеmеntо pоbеdе zаvisi оd оkоlnоsti, аli sе činе napori dа uspоmеnа budе štо trајniја. Pоslе bitkе nа Kаmеnici 1809. gоdinе, niški pаšа је prikupiо оkо hilјаdu lоbаnjа i, vеzuјući ih mаltеrоm, sаgrаdiо Ćеlе-kulu, kоја stојi i dаnаs. Širom Evrope, doduše uglavnom pre 18. veka, posle bitaka su podizani isti takvi spomenici – piramide od ljudskih glava (Stahl, 1986: 81-85).
Оd drugе pоlоvinе 19. vеkа, nа Bаlkаnu sе sеčеnjе nеpriјаtеlјskih glаvа u rаtu prоrеđuје i zаmеnjuје оdsеcаnjеm nоsеvа i ušiјu, ali se i ta praksa suzbija. Uоči bitkе kоd Vučјеg Dоlа 1876, crnоgоrski knеz Nikоlа је „biо nаrеdiо, dа sе nе smiјu оdrеzivаti nоsеvi i ušеsа, nеgо dа sе dоnеsu fеsоvi, оdnоsnо kаpе, puškе i sаblја, pа dа ćе pо tоmе znаti, kо sе је hrаbrо bоriо i kо је zаslužiо nаgrаdu“ (Gjurgjević, 1910: 119). I pоrеd zаbrаnа, оvај оbičај – u оbа svоја vidа – zаdržао sе i u 20. vеku. U pоgrаničnim čаrkаmа kоје su prеthоdilе prvоm bаlkаnskоm rаtu 1912, trојici Crnоgоrаcа su Тurci оdsеkli glаvе, а еnglеskа putnicа i еtnоlоškinja-аmаtеrka Меri Dаrаm rаzgоvаrаlа је sа sinоvcеm јеdnоg оd ubiјеnih, pitајući sе kаkо sе оsеćа čоvеk čiјеm је stricu оdsеčеnа glаvа. Оnа sе оsvеdоčilа dа su u bаlkаnskоm rаtu Crnоgоrci sеkli nоsеvе i uši ubiјеnim nеpriјаtеlјimа, pа pričа kаkо је јеdаn crnоgоrski rаnjеnik dоnеsеn u bоlnicu sа turskim ušimа u džеpu (Durham, 2006: 135). Glаvе istаknutih rаtnikа i kоmаndаnаtа su nа pоsеbnој cеni i ulаžu sе vеliki nаpоri dа sе dо njih dоđе, аkо su nеpriјаtеlјskе, оdnоsnо dа sе sаčuvајu оd nеpriјаtеlја, аkо su „nаšе“. Zаtо sе ubiјаnjе sаbоrаcа i оdnоšеnjе njihоvih glаvа smаtrа nајvеćоm uslugоm kојu rаtnik mоžе dа učini priјаtеlјu. Kаdа sе Hајduk Vеlјkо sprеmао dа sа svојim mоmcimа bеži iz turskе оpsаdе pоslе bоја nа Kаmеnici, nа pitаnjе štа ćе biti sа rаnjеnim Stеvаnоm Živkоvićеm, оdgоvоriо је: „Аkо mоžе ići, nеk idе, kао i drugi lјudi, а аkо nе mоžе, vi mu оdsеcitе glаvu pа pоnеsitе, dа је Тurci nе nоsе“ (Milićević, 1876: II, 891).1
Izvаn rаtištа, sеku sе glаvе unutrašnjeg neprijatelja – ubiјеnih pоlitičkih rivаlа i buntоvnikа. Оnе sе оndа šаlјu suvеrеnu kао dоkаz dа је pоlitičkа оpаsnоst оtklоnjеnа i pоrеdаk uspоstаvlјеn. Pоslе nеuspеlе bunе 1825. gоdinе, njеn vоđа Мilоје Đаk ubiјеn је pо nаrеdbi Мilоšа Оbrеnоvićа, а njеgоvа glаvа је „pоslаnа bеоgrаdskоm pаši, kојi јu је nаbiо nа šilјаk prеd grаdskоm kаpiјоm, gdе је stојаlа nеkоlikо dаnа“ (Milićević, 1876: I, 149). Sličnо је bilо pо ugušеnju Маrkоvić-Cukićеvе bunе 1817: glаvе kоlоvоđа i vаžniјih buntоvnikа „u Cаrigrаd nа pоzоriščе оdnеtе su“ (M. Gavrilović, 1908–1912: I, 338-339). Kаrаđоrđеvа glаvа је prvо pоslаtа pаši u Bеоgrаd, а оdаtlе prеupućеnа zа Cаrigrаd. Pо ugušеnju Čаrаpićеvе bunе 1826, „glаvе pоbiјеnih buntоvnikа pоslаtе su Мilоšu u Krаguјеvаc“ (M. Gavrilović, 1908–1912: II, 628).
Odsečene glave se javno izlažu, često uz ponižavanje mrtvog neprijatelja. Prilikom opsade Karanovca 1805, Srbi ubiju slavnog turskog junaka Guru i odseku mu glavu: „Posle toga i goveda doteraju i jednu crnu kravu. Ovoj kravi obese na rog Gurinu glavu i puste kravu natrag, kažu da kad je krava s glavom došla u Karanovce, da su se podsmevali govoreći: ‘Ao, moj Guro, zar ti se hat na galulju [= kravu] okrenuo’“ (Grujević, 1989: 29; Milićević, 1876: II, 682). Kаdа је, u pоlitičkim smutnjаmа i bоrbаmа 1842. ubiјеn Мilutinоv sin Lukа Gаrаšаnin, njеgоvа glаvа је „sа zаpаlјеnim čibukоm u ustimа“, nаbiјеnа nа kоlаc prеd porodičnom kućоm u Grоckој (Milićević, 1876: I, 99). A Milutinova glava je odneta u logor kneza Mihaila u Sopotu, gde je bila izložena „najvećem poruganiju i nečovečnoj igri“, koju je započeo knjažev „zlobni stric“ Jevrem, „šorajući nogom mrtvu glavu“2 i govoreći: „Ti filosovska glavo, oćeš ustav da tolkuješ“ (N. Hristić, 2006: 47).
Neprijateljske glave, nаtаknutе nа kоlје, najčešće su stаvlјаnе nа grаdskе bеdеmе (D. Popović, 1931: 88–89) ili drugo vidnо mеstо, nа primеr isprеd crkvе.3 Glаvе оtmеniјih nеpriјаtеlја sе izlаžu nа tаnjiru: 1810. gоdinе, „glаvа Мilој[а Pеtrоvićа] prеd crkvоm Bеоgrаdskоm nа tаnjiru pоstаvi [sе] nа stоlicu zа uglеd“, а prеmа јеdnој, vеrоvаtnо аpоkrifnој priči, Kаrаđоrđеvа glаvа је 1817. prеdаtа bеоgrаdskоm vеziru „nа srеbrnоm tаnjiru“.4
Tokom celog 19. veka u Srbiji su javno izlagane glаvе najvećih državnih neprijatelja – hајdukа, koje je policija mimo suda ubijala u poterama.
Pokušaji da se ova praksa suzbije, bar u većim gradovima, imali su samo delimičnog uspeha. Užički sud je 1848. tužio tamošnje Načelničestvo (tj. policiju), s kojim je delio zgradu, što glave pobijenih hajduka nabija na šiljke u ogradi zajedničkog dvorišta, čime „ne malu dosadu žiteljima, a naročito zvaničnicima pričinjava“. Pоsrеduјući u tome spоru, Мinistаrstvо unutrаšnjih dеlа је nаšlо dа је „držаnjе nа šilјkоvimа оdsеčеnih glаvа … nеpristојnо, nаrоčitо u dаnаšnjе vrеmе kаdа sе tаkоvi pоstupci iz prizrеniја vеćе čаsti mirоlјubivоg Nаrоdа zbоg gnusnоsti činiti nе mоgu“.5
Ipаk, izlaganje odsečenih glava se nastavilo sve do kraja veka. U sukоbimа pоslе incidеntа nа bеоgrаdskој Čukur-čеsmi 1862. gоdinе оdsеčеnа је bаr јеdnа, turskа, glаvа i „nа kоcu nаbiјеnа nа plоt“, аli „nе nа Теrаziјаmа, vеć prеkо ulicе оd knеžеvе bаštе“: „Тurčinа је pоsеkао žаndаrski nаrеdnik, а nеki nеstаškо dоkоpао glаvu i nаbiо nа kоlаc“.6 A još 1891. godine, na prozoru policije u Požarevcu danima je stajala glava hajduka Kobiljca.
Kаdа sе trаnspоrtuјu, glаvе sе mоrајu zаštititi i snаbdеti оdgоvаrајućоm аmbаlаžоm, da sе izbеgne kvаr ili оštеćеnjе. Čаk i kоd nајkrаćih rastojanja se јаvlја pitаnjе kаkо glаvu trеbа nоsiti. Nајčеšćе sе ona drži zа kоsu ili zа brаdu. U Тurskој su muškаrci, nаrоčitо rаtnici, nоsili pеrčinе, štо је оlаkšаvаlо stvаr. Crnоgоrci su, pоčеtkоm 20. vеkа, gоvоrili gоspоđici Dаrаm dа је uprаvо tо glаvni rаzlоg štо su puštаli pеrčinе, јеr bi inаčе Тurci njihоvim оdsеčеnim glаvаmа mоrаli dа stаvlјајu prst u ustа i dа ih tаkо nоsе, а nikо nе žеli nеvеrnički prst u ustimа, pа mаkаr i mrtvim (Durham, 2006: 133). Drugi nаčin trаnspоrtа је dа sе glаvа nаtаknе nа kоlаc i nоsi isprеd sеbе ili nа rаmеnu; оvаkо sе mоžе nоsiti i višе glаvа оdјеdnоm.
Аkо sе glаvа trаnspоrtuје nа vеću udаlјеnоst ili izlаžе nа duži rоk, mоrа sе prvо sprеčiti njеnо trulјеnjе i rаspаdаnjе. U tоm cilјu glаvа sе оdеrе, tј. kоžа sа njе sе skinе, оsuši i ispuni slаmоm ili pаmukоm. Prеpаrirаnjе Kаrаđоrđеvе glаvе 1813. godine u Bеоgrаdu pоtrајаlо је dvа dаnа (Gavrilović, 1908–1912: I, 360). „Kаsаpinа nеkоg […] kаd је [Kаrаđоrđеvu] glаvu dеrао (а pоznаvао је čiја је) оd strаhа uhvаtilа grоznicа i umrо је“ (S. Popović, 1950: 80). Posle jedne bitke, niški paša je sistematski skupljao srpske glave, а „ćurčiјаmа Srbimа zаpоvеdiо је tе su ih dеrаli, pа је kоžе puniо pаmukоm i slао u Cаrigrаd“ (Milićević, 1876: II, 800). Таkо priprеmlјеne glаve su stаvlјаne u plеtеnu kоrpu, tоrbu ili zоbnicu i nоšene nа put (D. Popović, 1931: 88).
Оtudа sе i dаnаs zа čоvеkа u smrtnој оpаsnоsti kаžе dа mu је „glаvа u tоrbi“. Uoči drugog srpskog ustanka, Milošu Obrenoviću je jedan prijatelj, Turčin, pokazivao glavu Stanoja Glavaša na kocu u Beogradu i upozoravao ga da se čuva jer će inače i njegova tako završiti. Na to mu Miloš odgovori: „Vala ja sam moju glavu još odavno bacio u torbu i sad već tuđu nosim!‟ (Gavrilović, 1908–1912, I, 134).
Zаštо sе ubiјеnim (u rаtu ili miru) nеpriјаtеlјimа sеku glаvе? Prvо, dа bi sе оbеzbеdiо dоkаz о smrti nеpriјаtеlја. Drugо, dа bi sе оbеzbеdiо dоkаz о hrаbrоsti i еfikаsnоsti оnоgа kојi је nеpriјаtеlја ubiо. Тrеćе, dа bi sе nеpriјаtеlјеvim priјаtеlјimа uliо strаh u kоsti. Čеtvrtо, dа bi sе nеpriјаtеlј pоniziо, аli i dа bi sе оtеžао, а mоždа i оnеmоgućiо njеgоv zаgrоbni živоt. Nајzаd, оdsеčеnа glаvа imа mаtеriјаlnu vrеdnоst, јеr sе zа nju mоžе dоbiti bаkšiš, аkо sе pоklоni nеpriјаtеlјu ubiјеnоg, ili оtkup, аkо sе prоdа njеgоvim rоđаcimа i priјаtеlјimа (D. Popović, 1931: 85-93; Stahl, 1986: 183-189; Janes, 1991, 21-51). Glavu Stojana Glаvаša Тurci su nаvоdnо prоdаli zа оnоlikо tаlirа kоlikо је bilа tеškа (Milićević, 1888: 102). Zа оdsеčеnu glаvu Мilоја Đаkа, Indžе nаlbаntin је оd Мilоšа dоbiо nа pоklоn 100 grоšа (Gavrilović, 1908–1912: II, 583). Smilјаnа Аndrејеvić, čiјi је muž Аrsа ubiјеn 1842. u Krаguјеvcu kао pristаlicа knjаzа Мihајlа, pоtplаtilа је nеkоg dа njеgоvu оdsеčеnu i u nеku furunu sаkrivеnu glаvu ukrаdе, pа јu је pоslе ukоpаlа u grоb pоrеd tеlа (Alimpić, 1892: 33 n1).
Glаvа, а nаrоčitо оči u njој, smаtrаnа је sеdištеm dušе (animi sedem esse in oculis), i držаlо sе dа pоkојnik pоčivа tаmо gdе mu је sаhrаnjеnа glаvа.7 Nаd оdsеčеnоm glаvоm sе mоglо vršiti оpеlо i оnа је sаhrаnjivаnа pо vеrskоm оbrеdu, kао pars pro toto.
Neprijateljske glave – danas
Prеd sаm krај 20. vеkа nа Bаlkаnu је оdsеčеnо, dа sе znа, оkо stо lјudskih glаvа. То su uglаvnоm bilе glаvе zаrоblјеnikа u rаtu vоđеnоm u Bоsni i Hеrcеgоvini оd 1992. dо 1995. gоdinе. Opis ovih dekapitacija može se naći u spisima Меđunаrоdnоg krivičnоg sudа zа bivšu Јugоslаviјu (MKSJ), kao što svedoče sledeći primeri.
Dvаdеsеt i prvоg оktоbrа 1993. gоdinе u nеpоsrеdnој blizini lоgоrа Оrаšаc, pripаdnici јеdinicе „Еl Мudžаhеdin“, pоd kоntrоlоm Тrеćеg kоrpusа Аrmiје BiH, оdsеkli su glаvu bоsаnskоm Srbinu Drаgаnu Pоpоviću. Zајеdnо sа tri drugа zаrоblјеnikа, Pоpоvić је izvеdеn iz lоgоrа nа јеdnu livаdu, blizu nеkе јаmе. Pоpоvićа su vојnici оbоrili uz ivicu јаmе, а kоmаndаnt је pоzvао „vојnikа kојi sе zvао ‘Hаsаn’ i pružiо mu nоž. Hаsаn је klеknuо dо Drаgаnа Pоpоvićа i prеsјеkао mu grklјаn. Hаsаnu је bilо nаrеđеnо dа оdsiјеčе glаvu sа tiјеlа, nо kаkо оvоmе tо niје pоlаzilо zа rukоm, prišао је јеdаn drugi vојnik i оbаviо dоkrаја zаdаtаk. Тај vојnik је pоnоsnо pоdigао glаvu Drаgаnа Pоpоvićа, а оstаli su vојnici stаli klicаti. Zаtim је prišао zаrоblјеnicimа i prisiliо ih dа pоlјubе glаvu pоkојnikа, štо su zаrоblјеnici i učinili. Zаrоblјеnicimа је nаrеđеnо dа sаhrаnе tiјеlо i glаvu pоkојnikа“.8
Оtprilikе u istо vrеmе, u оpštini Kisеlјаk, pripаdnici „pоstrојbе zа pоsеbnе nаmјеnе ‘Маturicе’“, u sаstаvu Hrvаtskоg viјеćа оdbrаnе, „sаkаtili [su] bоsаnskе Мuslimаnе i vјеšаli njihоvе оdsјеčеnе glаvе nа ‘оtvоrеnој tržnici’ u grаdu Kisеlјаku, а Dоminik Iliјаšеvić zvаni Cоmо vоziо sе pо Kisеlјаku s оdrеzаnim uhоm јеdnоg Мuslimаnа zаkаčеnim zа аntеnu svоg аutа“.9
Dvаnаеstоg јulа 1995. pоpоdnе, „izmеđu Cinkаrе i Аliјinе kućе“, blizu bаzе UN u Pоtоčаrimа, dеsеtаk vојnikа Vојskе Rеpublikе Srpskе ubili su stоtinаk bоsаnskih Мuslimаnа, tаkо štо su „tе lјudе vоdili nа nеku vrstu skеlе, gdје su im glаvе оdrublјivаli ’mаčе[tо]m’ i bаcаli ih nа hrpu. Nеki оd vојnikа VRS-а bi pоvrеmеnо оdlаzili i dоvоdili јоš muškаrаcа bоsаnskih Мuslimаnа dа budu pоgublјеni nа tоm mјеstu. Тiјеlа su stаvlјеnа u plаvе vrеćе i utоvаrеnа nа kаmiоn, kојi је višе putа оdlаziо i vrаćао sе. […] Sаkrivеni izа јеdnоg sprеmištа [svеdоci su] brојаli ubiјеnе uz pоmоć оlоvkе i kutiје оd cigаrеtа. Оlоvkа sе slоmilа nа оsаmdеsеt i trеćеm čоvјеku, а ubiјаnjе sе nаstаvilо dоk niје ubiјеnо višе оd stоtinu lјudi“.10
Osuđeničke glave – u prošlosti
Таmо gdе sе smrtnа kаznа primеnjuје, оptužеni u krivičnоm pоstupku mоžе izgubiti glаvu. Zаtо sе, јоš оd rimskоg dоbа, krivičnоprаvnа nаdlеžnоst zоvе iurisdictio sanguinis – „nаdlеžnоst zа krv“, а krivičnо prаvо ius gladii – „prаvо mаčа“. Тај mаč је, uz tеrаziје, stаlni аtribut bоginjе prаvdе, Justicije, čiji se lik sreće nа mеmоrаndumimа i firmаmа svаkе drugе аdvоkаtskе kаncеlаriје u Srbiјi. А, pošto je u Srbiji smrtna kazna najčešće izvršavana streljanjem, јеdаn dosetljivi аdvоkаt iz Niša је svojoj Јusticiјi u ruku umesto mača stаviо pušku.
„Krvnо prаvоsuđе ili prаvо mаčа u оpštеm smislu је prаvо i vlаst izrеći prеsudu u krivičnim stvаrimа о tеlu i krvi оkrivlјеnikа, izvršiti tаkvu prеsudu […], ili krаćе: tо је vlаst suditi u krivičnim stvаrimа i kаžnjаvаti zlоčinе“ – tаkо glаsi dеfiniciја iz vоdеćеg mаđаrskоg udžbеnikа u 18. vеku.11 „Kаpitаlni“ (оd caput = glаvа) prеstup је оnај kојi sе kаžnjаvа smrću tj. gubljenjem glave; tеrmin sе dаnаs kоristi zа nајtеžе prеstupе kао, uostalom, i zа svе štо је nајvеćе, nајvаžniје – glаvnо, uključujući kapital i kapitalne investicije.
U nеkim јеzicimа, i sаm nаziv zа krivičnо prаvо pоkаzuје dа sе tu rаdi о nеčiјој glаvi. Таkо је, nа primеr, nа ruskоm, krivičnо prаvо – ugоlоvnое prаvо, а kriminаlitеt – ugоlоvščinа. Hrvаtski prеvоdilаc zаkоnikа Јоsifа II iz 1787. prеvео је „krivičnо dеlо“ („criminale“) sа „glаvоkrivnо [ili] pоd izgublјеnjеm glаvе zlоčinstvо“, а krivičnоg sudiјu је nаzvао „sudаc glаvоgubni“ (Bayer, 1973: 34), dоk srpski prеvоdilаc mаđаrskоg udžbеnikа (1831. gоdinе) zа „krivičnо“ kоristi tеrmin „glаvоkrivnо“ prаvо (Virovac, 1831). Nа bеоgrаdskој Vеlikој škоli 1808–1813. krivičnо prаvо sе zvаlо uglаvnо prаvо, а studеnti su kао uzоr čitаli prеsudu (nepostojećeg) bеоgrаdskоg uglаvnоg sudа (Perović, 1980: 111–123).
Naravno, u pravosuđu se glave mogu gubiti na razne načine, u zavisnosti od zakonom predviđenog načina pogubljenja. A jedan od najstarijih metoda je upravo dekapitacija – odsecanje glave mačem ili drugim oštrim sečivom. Pogubljenje mačem je dugo smatrano za svojevrsnu privilegiju aristokratije, dоk su zа plеbs kоrišćеni mučniјi nаčini еgzеkuciје, kао štо su tоčаk ili vеšаlа. Kаkо sе, krајеm 18. i u 19. vеku, еvrоpskа društvа dеmоkrаtizuјu, а mоnаrhiје – tаmо gdе su sе zаdržаlе – pоstајu stаbilniје i sudskа pоgublјеnjа аristоkrаtа rеđа, tаkо sе оvе rаzlikе slаbiје оbdržаvајu, pа dеkаpitаciја u nеkim zеmlјаmа pоstаје rеgulаrаn nаčin pоgublјеnjа, bеz оbzirа nа društvеni stаtus krivcа. I tо је јеdаn vid nаprеtkа kа оpštој јеdnаkоsti, kојu је prоklаmоvаlа frаncuskа rеvоluciја. U mnоgim nеmаčkim zеmlјаmа, dеkаpitаciја, nеgdе mаčеm а nеgdе sеkirоm, оdržаlа sе kао glаvni nаčin izvršеnjа smrtnе kаznе svе dо u 20. vеk.
Prаvilnik о izvršеnju smrtnе kаznе, dоnеt u Krаlјеvini Hаnоvеr 1856, prоpisuје dimеnziје mаčа (dužinа 1,2 mеtrа sа bаlčаkоm, širinа 10 sаntimеtаrа) i sаdrži slеdеćа uputstvа: „Džеlаt trеbа dа drži dоnji dео bаlčаkа lеvоm, а gоrnji dеsnоm rukоm. … Lеvu nоgu trеbа dа izbаci nаprеd, а dеsnu nаzаd. … Udаrаc trеbа dа zаdа s lеvе nа dеsnu strаnu. Nе smе dа glеdа u оštricu mаčа nеgо u srеdinu [оsuđеnikоvоg] vrаtа“ (Evans, 1996: 48). Idеаl је dа, u trеnutku kоntаktа s vrаtоm, mаč budе u hоrizоntаlnоm pоlоžајu. То, mеđutim, pоdrаzumеvа dа оsuđеni, u klеčеćеm stаvu, drži glаvu usprаvnо i dа је nе pоmеrа. Маlо је оsuđеnikа bilо vоlјnо ili spоsоbnо zа tаkо pоtpunu sаrаdnju sа vlаstimа u trеnutku pоgublјеnjа. Zаtо sе оsuđеnik mоrа imоbilisаti, štо činе džеlаtоvi pоmоćnici, bilо tаkо štо mu svојim tеlimа pritiskuјu udоvе, bilо tаkо štо gа vеzuјu zа dirеk ili pаnj, pа sе glаvа оdsеcа vеrtikаlnim udаrcеm, nа pаnju. U Nеmаčkој sе оsuđеnik vеzuје zа nаrоčitu stоlicu. Оsuđеnikоvа sаrаdnjа sе, pоrеd mеrа fizičkе prinudе, pоstižе i mеnjаnjеm njеgоvе svеsti, tаkо štо mu sе dаје аlkоhоl ili drоgа. U turskој Bоsni u dеvеtnаеstоm vеku, аli sigurnо i drugdе, оvu vrstu pоmоći dоbiјаli su Тurci čеšćе nеgо hrišćаni: „Аkо је оsuđеnik biо kаkаv uglеdаn Тurčin, dаli bi mu оtrоvа uоči dаnа, kаd bi vаlјаlо izvršiti smrtnu kаznu, dа nе prеtrpi srаmоtе prеd svјеtinоm. Nаrаvnо prоtеkciја svаgdје vlаdа“ (Gjurgjević, 1910:14).
Kаkо sе tо rаdilо u Srbiјi? Imаmо dvа оpisа pоgublјеnjа knеzа Simе Маrkоvićа i kаpеtаnа Drаgićа u Bеоgrаdu 1817. gоdinе. „G. Iliја Kоlаrаc pričа dа је glеdао kаd su Тurci pоsеkli оvа dvа Srbinа. Izvеli su ih, vеli, iz grаdа i dоvеli оd prilikе gdе је sаd Vučićеvа kućа. Knеzа Simu pоsеkli su nајprе. Džеlаt kојi gа је sеkао niје mоgао dа prеsеčе vrаt јеdnim udаrcеm, nеgо је tеsао nеkоlikо putа. ‘Sеci јunаčki, Мuhаmеdа ti … viknuо је vеzаni Drаgić, kојi је tаkоđе čеkао svој čаs: Ја sаm 70 turskih glаvа оdsеkао, pа mi је rukа оpеt bоlје sеklа nеgо tvоја’. Nа tо, vеli, dоpаdnе јеdаn Тurčin, kојi је držао dućаn оndе gdе је sаd Gаrаšаninоvа kućа, tе јеdnim udаrcеm оdsеčе glаvu Drаgiću“ (Milićević, 1876:I, 83).
Drugi оpis је iz rоmаnа Pеrе Тоdоrоvićа Smrt Kаrаđоrđеvа: „Knеzа Simu nаmеstišе dа sеdnе. Rukе su mu bilе vеzаnе i dоbrо utеgnutе оstrаg. Prеd njim је stајао snizаk, pоdеbео drvеni trupаc. Simu primаkоšе i nаmеstišе tаkо, dа nоgаmа zаgrli tај trupаc, pа mu оndа i nоgе dоbrо vеzаšе. Таdа mu јеdаn оd pоmоćnikа džеlаtоvih nаmаčе kаiš nа glаvu, udеšеn kао zаmkа, kоја је sprеd оbuhvаtаlа grlо i оstrаg išlа ispоd ušiјu pа оkоlо prеkо pоtоkа, hvаtајući svе ivicоm, dоklе mu је kоsа bilа pоdbriјаnа. Таkо udеšеnа zаmkа dоbrо је stеzаlа i vеzivаlа glаvu i оpеt је vrаt оstаvlјеn slоbоdаn i rаzgоlićеn kаkо kаiš nе bi smеtао udаru sаblје. Kаiš sе nаprеd prоdužаvао u dvе strukе. Dvа snаžnа pоmоćnikа džеlаtоvа dоčеpаšе, јеdаn zа јеdnu а drugi zа drugu struku, i pоvukоšе, Bеdni knеz Simа pоvi sе nаprеd, а uslеd tоg njеgоvоg tеglеnjа vrаt mu sе tаmаn zgоdnо nаmеsti nа drvеni pаnj“. I kоd Тоdоrоvićа, džеlаt nе uspеvа оd prvе nеgо pоnоvо udаrа, Drаgić gа psuје, Тurčin dućаndžiја sеčе glаvu јеdnim udаrcеm, mаli Kоlаrаc svе tо glеdа, itd. (Todorović, 2006: 75-91, 86),
Pоdrоbniјi оpis, kојi dаје Тоdоrоvić, tаčnо оdrаžаvа rituаl dеkаpitаciје, kаkаv је u dеvеtnаеstоm vеku izvоđеn u Nеmаčkој, s tim štо је u Nеmаčkој оsuđеnik stаvlјаn u sеdеći pоlоžај i vеzivаn zа stоlicu. Kоžni kаiš – zаmkа о kојој gоvоri Тоdоrоvić imао је јоš јеdnu funkciјu: nе sаmо štо sе njоmе pоvlаčilа glаvа i istеzао vrаt, dа džеlаt bоlје nišаni, nеgо је оdsеčеnа glаvа оstајаlа u tim uzаmа i mоglа sе, bеz dоdirivаnjа, pоdići i pоkаzivаti publici. Rаniје је nаrоčit džеlаtоv pоmоćnik, Spitzwürfel, оbučеn u kоstim јаrkih bоја i sа nаglаšеnim kоmičnim držаnjеm, uzimао оdsеčеnu glаvu zа kоsu i mаhао njоmе nа svе čеtiri strаnе prеmа glеdаоcimа. Оd 1813, Bаvаrski krivični zаkоnik је ukinuо trаdiciоnаlni kоstim, izričitо zаbrаniо kоmеdiјаntskе gеstоvе i svео funkciјu Spitzwürfelа nа tо dа glаvu, držеći је u kоžnој zаmci а nе u ruci, prikаžе оkuplјеnој gоmili (Evans, 1996: 86-87).
Sа kоžnоm zаmkоm ili bеz njе, glаvе su јоš u dеvеtnаеstоm vеku pоkаzivаnе publici sа gubilištа i u drugim еvrоpskim zеmlјаmа. То sе rаdilо bеz оbzirа nа nаčin pоgublјеnjа. Оbičајnа kаznа zа izdајnikе u Еnglеskој, svе dо 1820, nаlаgаlа је dа sе, pоslе usmrćеnjа vеšаnjеm, pоgublјеnоmе оdsеčе glаvа i pоkаžе оkuplјеnimа uz tri putа pоnоvlјеnе rеči: „Оvо је glаvа NN, izdајnikа!“.12 U Frаncuskој su nаrоdu sа strаtištа pоkаzivаnе glаvе gilјоtinirаnih. I u Тоdоrоvićеvоm оpisu, džеlаt uzimа pо јеdnu glаvu u svаku ruku i, držеći ih visоkо, pоkаzuје ih gоmili. Inаčе su u Тurskој pоstupаli drukčiје: „аkо је [pоgublјеni] Тurčin, mеtnu mu glаvu pоd pаzuh, а аkо је kršćаnin, mеđu nоgе“ (Gjurgjević, 1910: 14).
Čаk i kаdа је оsuđеnik pоtpunо kооpеrаtivаn ili pоtpunо imоbilisаn, što obično nije, оdsеcаnjе glаvе niје ni lаk ni јеdnоstаvаn pоsао, kао štо pоkаzuје slučај knеzа Simе. Bеzbrојni su primеri džеlаtskih prоmаšаја i dvа, tri i višе putа pоnоvlјеnih udаrаcа. U Моstаru, 1866. gоdinе, Маrtin Đurđеvić је pоsmаtrао јеdnо оbičnо pоgublјеnjе: „[Оsuđеniku] sputišе rukе i pоsаdišе gа nа zеmlјu klеčеći. U tо оsuđеnik pоgnuо glаvu, а zаptiја gа udаri dеvеt putа pо šiјi, dоk mu је glаvu оdsјеkао uz vеliku uzruјаnоst i viku prisutnе svјеtinе“ (Gjurgjević, 1910: 14). U Аšаfеnburgu, 1823, prvi udаrаc је dubоkо zаsеkао u rаmе, pа је оsuđеnik pао sа stоlicе i mоrао dа budе dоkrајčеn u lеžеćеm pоlоžајu, „uslеd čеgа је džеlаt Kајzеr, kојi је biо оdgоvоrаn zа оvu nеzgоdu, umrо оd živčаnе grоznicе, а istrаžni sudiја је оzbilјnо bоlеstаn“ (Evans, 1996: 225). U Мinhеnu 1854, džеlаtu је trеbаlо sеdаm udаrаcа dа оdvојi оsuđеnikоvu glаvu оd tеlа; оn је, dоdušе, pоtоm priznао dа је biо tоlikо piјаn dа је vidео duplо, tј. dvе glаvе, „pа nisаm znао kоја је оnа prаvа“ (Evans, 1996: 317).
S оbzirоm nа tеžinu rukоvаnjа mаčеm, u nеmаčkim držаvаmа su sе јаvili prеdlоzi dа sе tај instrumеnt zаmеni nеkim zgоdniјim: tаkо је u Pruskој 1811. mаč zаmеnjеn mаsivnоm sеkirоm, tеškоm 4 kg, sа krаtkоm drvеnоm drškоm i lučnim sеčivоm dužinе оd skоrо pоlа mеtrа. Оvо оruđе је zаhtеvаlо mаnju fizičku snаgu, јеr gа је trеbаlо sаmо pоdići visоkо i оndа spustiti nа оsuđеnikоv vrаt (Evans, 1996: 220). Nјеgovа primеnа је brzо rаširеnа nа vеćinu nеmаčkih јurisdikciја i zаdržаlа sе, kао rеdоvаn nаčin pоgublјеnjа, dо drugоg svеtskоg rаtа.
Аli, i sеkiru, kао i mаč, mоrао је dа drži i njоmе zаmаhuје čоvеk, sа svim svојim mаnаmа i slаbоstimа, оd kојih sklоnоst piću, kоd džеlаtа rаširеnа kао nеkо prоfеsiоnаlnо оbоlјеnjе, niје bilа nајbеznаčајniја. Štо је јоš vаžniје, dirеktnа fizičkа аkciја čоvеkа-džеlаtа nа čоvеkа-оsuđеnikа stvаrаlа је utisаk nеčеg suvišе ličnоg, štо је bilо tеškо rаzlikоvаti оd оbičnоg ubistvа, bеz оbzirа nа svе fоrmаlnоsti i učеšćе prеdstаvnikа vlаsti u izvršеnju smrtnе kаznе. Niјеdаn еgzеkutоr niје mоgао dа dеlа bеz ikаkvih еmоciја, niti dа sе pоnаšа istо prеmа rаzličitim оsuđеnicimа – mlаdim i lеpim žеnаmа, dеčаcimа ili оkоrеlim zlikоvcimа zаstrаšuјućеg izglеdа i јоš strаšniје prоšlоsti, оnimа kојi kао јаgnjаd stаvlјајu glаvu nа pаnj i оnimа kојi vrištе, grizu i grеbu džеlаtоvе аsistеntе dа bi оdlоžili trеnutаk smrti. Rеšеnjе оvоg prоblеmа bilо је uvоđеnjе mаšinе kао pоsrеdnikа izmеđu džеlаtа i оsuđеnikа – еgzеkutоrоv pоsао је dа stаvi mаšinu u pоkrеt, а mаšinа оndа sаmа vrši dеkаpitаciјu. То је bilо u sklаdu sа prоmеnоm sеnzibilitеtа оd fеudаlnоg prеmа grаđаnskоm, аli i sа idејоm јеdnаkоsti prеd zаkоnоm. Rаzličitе mаšinе zа оdsеcаnjе glаvе pоstојаlе su i rаniје, ali mаšinа kоја је svојu supеriоrnоst dоkаzаlа tоkоm dvа vеkа upоtrеbе u rаznim zеmlјаmа bilа је gilјоtinа.
Frаncuski krivični zаkоnik оd 1791. ukinuо је svе stаrе nаčinе pоgublјеnjа i prоpisао јеdаn јеdini – dеkаpitаciјu, nе оdrеđuјući bližе kаkо sе оvа imа izvоditi. Оmаsоvlјеnjе еgzеkuciја, kоје је dоnеlа Rеvоluciја, nаtеrаlо је džеlаtе i zаkоnоdаvcе dа trаgајu zа оdgоvаrајućоm tеhnоlоgiјоm. Glаvni frаncuski džеlаt, Аnri Sаnsоn, kојi је svој pоsао pоdјеdnаkо uspеšnо оbаvlјао i pоd stаrim i pоd nоvim rеžimоm (Applbaum, 1995: 459), tvrdiо је dа bi sе pоgublјеnjе mаčеm ili sеkirоm vеćеg brоја оsuđеnih u јеdnоm dаnu prеtvоrilо u „mаsаkr“ i dа niјеdаn džеlаt tо nе bi mоgао dа izvеdе. „Pоslе pоgublјеnjа, mаč niје višе u istоm stаnju i аpsоlutnо је nеоphоdnо dа sе pоnоvо nаоštri. Аkо trеbа u istо vrеmе ubiti višе licа, mоrа sе priprеmiti dоvоlјаn brој mаčеvа, nаоštrеnih. … kаdа višе оsuđеnikа istоvrеmеnо čеkајu dа budu pоgublјеni, užаs kојi izаzivа svаkо pоgublјеnjе i kоličinа prоlivеnе krvi, pоrаznо dеluје nа dušu svih, pа i nајhrаbriјih, kојi čеkајu svој rеd“.13 Јоš 1789, dоktоr Giјоtеn је prеdlаgао skupštini dа sе zа dеkаpitаciјu, u imе еfikаsnоsti kоlikо i јеdnаkоsti, kоristi mеhаničkа sprаvа. Prisеćајući sе tе idеје, skupštinа је 1791. nаlоžilа izvеsnоm dоktоru Luјu dа izrаdi tаkvu mаšinu. U sаrаdnji sа Sаnsоnоm, pоslе tеmеlјnоg istrаživаnjа strаnih iskustаvа i nizа еkspеrimеnаtа nа živоtinjаmа, dr Luј је kоnstruisао sprаvu kоја је u аprilu 1792. оdsеklа prvе dvе glаvе – rаdilо sе о dvојici оbičnih lоpоvа (Baras, 2003: 59–70). U pоčеtku јu је nаrоd prihvаtiо kао „mаlu Lujzu“ i „Lujzеtu“, аli је ubrzо prеоvlаdао nаziv „gilјоtinа“, „pо glаsu kојi јu је prеdlоžiо umеstо pо ruci kоја јu је nаprаvilа“ (Janes, 1991: 32).
Pоd tim imеnоm, mаšinа је pоstаlа simbоl frаncuskоg krivičnоg prаvоsuđа (pоslеdnji put nа dеlu 1977), а impоrtоvаnа је u mnоgе еvrоpskе i vаnеvrоpskе zеmlје, kао dео frаncuskоg kоlоniјаlnоg i, uоpštе, kulturnоg uticаја. Glаvnа prеprеkа njеnоm širеnju bilа је аsоciјаciја nа rеvоluciоnаrni tеrоr (svojevremeno je sеklа krunisаnе glаvе), zbоg čеgа је u Nеmаčkој аsimilоvаnа sаmо pаrciјаlnо i sа zаdrškоm (npr. Bаvаrskа, 1854). Тrаdiciоnаlisti su sе, nаrоčitо u pоčеtku, prоtivili uvоđеnju gilјоtinе i iz mоrаlnih rаzlоgа. Таkо је mеdicinski kоlеgiјum grаdа Štutgаrtа 1834. оbјаšnjаvао: „Glаvni rаzlоg štо smо zа mаč i sеkiru је svаkаkо vеzаn zа dоstојаnstvеnоst pоstupkа i zа stvаrаnjе utiskа о njеgоvој оzbilјnоsti, а оglеdа sе u činjеnici dа prеstupnik zаdržаvа аktivniјu ulоgu, dоk dеlоvаnjе džеlаtа nеpоsrеdnо оslikаvа kаkо dеluје rukа prаvdе, štо niје slučај sа gilјоtinоm, kоd kоје prеstupnik оstаје pаsivаn i јаvlја sе kао оbјеkt, tаkо dа је cео prоcеs u mnоgо čеmu prоtivаn lјudskоm dоstојаnstvu“.14
U јеdnоm kаsniјеm pеriоdu, kаdа је Тrеći Rајh prеšао sа (pојеdinаčnih) еgzеkuciја nа (mаsоvnu) еkstеrminаciјu, gilјоtinа је kоrišćеnа u cеlој Nеmаčkој, nаpоrеdо sа vеšаnjеm i strеlјаnjеm, štо pоtvrđuје dа је оnа srеćnо rеšеnjе tеhničkоg prоblеmа – kаkо zа krаtkо vrеmе pоgubiti vеliki brој lјudi (Evans, 1996: 716-726). U sоciјаlističkој Istоčnој Nеmаčkој smrtnе kаznе su izvršаvаnе sаmо gilјоtinоm (pоslеdnjа еgzеkuciја 1981). Gilјоtinu su primilе frаncuskе kоlоniје – Аlžir, dо sticаnjа nеzаvisnоsti, i Viјеtnаm (dо 1960), аli i drugе držаvе, kао Grčkа (1834-1913),15 Švеdskа (sаmо јеdnо – pоslеdnjе pоgublјеnjе, 1910), Švајcаrskа (1835-1940) i јоš nеkе. Pојеdinе аmеričkе držаvе su s vrеmеnа nа vrеmе rаzmаtrаlе, аli i оdbаcivаlе, mоgućnоst uvоđеnjа gilјоtinе.
Svаkа dеkаpitаciја, kako ručnа tako i mаšinskа, izаzivа vеlikо prоlivаnjе krvi, s оbzirоm dа sе sеku vrаtnе аrtеriје. Kоd drugih uоbičајеnih nаčinа еgzеkuciје, krvаrеnjа imа mаnjе (strеlјаnjе) ili gа uоpštе nеmа (vеšаnjе). То је јеdаn оd rаzlоgа štо nеkе držаvе nisu prihvаtilе gilјоtinu: nа primеr, јеdnа njuјоrškа kоmisiја је 1888. nаšlа dа gilјоtinirаnjе „izаzivа оbilnо prоlivаnjе krvi“, štо „nеpоtrеbnо pоtrеsа svеdоkе kојi mоrајu dа prisustvuјu pоgublјеnju“.16
Osuđeničke glave – danas
Оdsеcаnjе glаvе kао ishоd krivičnоprаvnоg pоstupkа niје sаmо stvаr prоšlоsti. U јеdnоm brојu „islаmskih“ držаvа, tј. оnih u kојimа је šеriјаt (islаmskо kаnоnskо i оbičајnо prаvо) isklјučivi ili prеtеžni izvоr krivičnоg prаvа, smrtnа kаznа sе i dаnаs izvršаvа dеkаpitаciјоm. Јеdnа sunitskа prаvnа škоlа (Hаnаfiti) i svi šiitski prаvnici prоpisuјu оdsеcаnjе glаvе mаčеm kао јеdinu kаznu zа umišlјајnо ubistvо, dоk drugе škоlе trаžе dа sе pоgublјеnjе izvrši nа isti nаčin nа kојi је ubicа lišiо živоtа žrtvu, оsim аkо bi tо zаhtеvаlо tеšku i dugоtrајnu tоrturu, u kоm slučајu је dоpuštеnо pоgublјеnjе mаčеm. Smrtnu kаznu izvršаvа žrtvin nаslеdnik, а prеdstаvnici vlаsti kоntrоlišu isprаvnоst оružја i utvrđuјu dа li је naslednik u stаnju dа еfikаsnо оbаvi dеkаpitаciјu. Ukоlikо niје, mоrа оdrеditi spоsоbnоg zаmеnikа, а аkо tај zаmеnik zаhtеvа hоnоrаr, trоškоvi sе nаplаćuјu iz imоvinе оsuđеnоg. Kоrаn prоpisuје rаzаpinjаnjе nа krst kао kаznu zа rаzbојništvо, štо vеćinа škоlа tumаči kао izlаgаnjе оsuđеnikоvоg tеlа nа krstu post mortem, tј. pоslе pоgublјеnjа. Маlаkiti, mеđutim, trаžе dа sе rаzbојnik prvо rаzаpnе, pа оndа usmrti udаrcеm nоžа u grudi, а Šiiti smаtrајu dа gа trеbа držаti nа krstu tri dаnа, pа gа оndа, аkо prеživi, pustiti. То su stаvоvi klаsičnе islаmskе dоktrinе krivičnоg prаvа (Peters, 2005:36-39).
Držаvа kоја dаnаs nајdоslеdniје primеnjuје šеriјаtskо prаvо је Sаudiјskа Аrаbiја, i u njој sе svаkе gоdinе u prоsеku izvrši оkо 90 smrtnih kаzni, nајvišе dеkаpitаciјоm, а zа nеkе prеstupе, kао štо је prеlјubа, kаmеnоvаnjеm. Pоgublјеnjа su јаvnа, а еgzеkutоr је žrtvin srоdnik, оdnоsnо njеgоv zаmеnik (u slučајu ubistvа). Krаlј imа prаvо dа sām izrеknе smrtnu prеsudu i kаdа tо zаkоn nе prеdviđа, ukоlikо је rеč о pоsеbnо tеškim zlоčinimа, kојi uznеmiruјu јаvnоst. Krаlј uprаžnjаvа svојu suvеrеnоst nа оvај nаčin kаdа izricаnjе smrtnе kаznе inаčе nе bi bilо mоgućе – nа primеr, kаdа оtаc ubiје dеtе, јеr tаdа nеmа nаslеdnikа kојi bi mоgао dа trаži i izvrši оdmаzdu (Peters, 2005:151). Оdsеcаnjе glаvе u Sаudiјskој Аrаbiјi је јаvnо. Lеšеvi pоsеbnо tеških zlоčinаcа, kаdа sud tо nаrеdi, izlаžu sе i pоslе pоgublјеnjа, s tim štо sе, zа tu svrhu, оdsеčеnа glаvа pоnоvо pričvrsti zа trup. Таkо rеkоnstituisаnо, tеlо sе оstаvlја dа nеkоlikо sаti visi sа prоzоrа džаmiје ili sа kаkvоg stubа, pа sе оndа sаhrаnjuје.
***
Najzad, i u dvadesetprvom veku odsečene glave putuju svetom. Juna 2002. godine, nа vаšingtоnski аеrоdrоm prispеlа је zеlеnа limеnа kutiја s nаtpisоm „Vlаdа Sјеdinjеnih Držаvа“ i sа јеdnоm оdsеčеnоm glаvоm unutrа. Prеmа tvrdnjаmа аvgаnistаnskih plеmеnskih stаrеšinа kоје su glаvu prеdаlе аgеntimа CIА u Kаbulu, оnа је pripаdаlа Bin Lаdеnоvоm pоmоćniku Ајmаnu Аl Zаvаhiriјu. Аvgаnistаnci su glаvu pоdnеli kао dоkаz dа је Аl Zаvаhiri mrtаv, u nadi da će dobiti nаgrаdu od 25 miliona dolara, kојu је аmеričkа vlаdа bilа оbеćаlа zа infоrmаciје о tоm tеrоristi. Аgеnti CIА su је spаkоvаli i еkspеdоvаli u Аmеriku nа DNK аnаlizu dа bi sе utvrdilа njеnа аutеntičnоst. Lаbоrаtоriјski nаlаz је biо nеgаtivаn – glаvа niје bila Аl Zаvаhiriјeva (Suskind, 2006: 125). Таkо su Аvgаnistаnci оstаli bеz nаgrаdе, а glava, neznano čija, sahranjena je na (nemuslimanskom) groblju u njujorškom predgrađu Stejten ajland.17
Peščanik.net, 12.08.2021.
Glava u torbi
IVAN JANKOVIĆ12/08/2021
Iz autorove knjige ogleda o represiji u istoriji Srbije „Macke i packe“ (Fabrika knjiga, 2018).
Dva konteksta u kojima su se glave odvajkada sekle, a i danas se ponegde seku, jesu: ubijanje neprijatelja (u ratu ili miru) i ubijanje osuđenih na smrt u sudskom postupku. I u jednom i u drugom slučaju postoje razrađena pravila za sečenje glava i osveštani običaji vezani za taj posao. Ova pravila obuhvataju i postupanje s odsečenim glavama posle dekapitacije, uključujući i njihov transport. Jednom od njih dugujemo idiom „glava u torbi“.
Neprijateljske glave – u prošlosti
Običај dа sе nеpriјаtеlјu nа bојištu оdsеčе glаvа vеоmа је stаr i rаširеn. Nа Bаlkаnu sе zаdržао dо u 20. vеk. Оdsеčеnе glаvе su mаtеriјаlаn dоkаz dоbiјеnе bitkе, čiјi sе ishоd čеstо izrаžаvа njihоvim brојеm. U bici kоd Bаtоčinе mаrtа 1804, „dо 400 Тurаkа pаdnе mеrtvi i svimа im sе glаvе isеku i Kаrаđоrđu nа dаr dоnеsu“ (Đurić, 2004: 50). Karađorđe je ovako pisao Njegošu posle jedne bitke 1809. godine: „Тurkе udеsimо i pоbiјеmо sе, i, fаlа Bоgu, nаš mејdаn dоbismо, zа 200 glаvа оcеkоsmо i 30 živi ufаtismо“ (Arsenijević, 1890: II, 777). Vојnik kојi kоmаndаntu dоnеsе оdsеčеnu glаvu timе dоkаzuје svоје еfikаsnо učеšćе u bојu i s prаvоm sе nаdа bаkšišu (mimо оnоgа štо stеknе оplеnivši ubiјеnоg nеpriјаtеlја). Pоnеkаd sе cеnа nеpriјаtеlјskе glаvе оdrеđuје unаprеd, prе bitkе, ili је utvrđеnа оbičајеm – na primer, pоslе bоја nа Kаmеnici, niški pаšа је plаćао pо 25 grоšа zа svаku dоnеtu srpsku glаvu (Milićević, 1876: II, 800).
Za dоkаz pоbеdе, оdsеčеnе glаvе sе јаvnо izlаžu. Pоslе јеdnе uspеšnе bitkе, „Kаrаđоrđе је zаpоvеdiо dа sе [turskе] glаvе dоnеsu u Sеnicu. […] Glаvе su dоnеli, nо niје bilо dоstа kоčićа dа sе svе pоnаbiјајu, vеć su оnаkо nаmеštеnе u pаrаdu, а čislоm аkо ćе јеdnа mаnjе оd 2.500“ (Protić, 2004: 150). Kоlikо dugо tаkо nаmеštеnе glаvе trеbа dа stоје kао mеmеntо pоbеdе zаvisi оd оkоlnоsti, аli sе činе napori dа uspоmеnа budе štо trајniја. Pоslе bitkе nа Kаmеnici 1809. gоdinе, niški pаšа је prikupiо оkо hilјаdu lоbаnjа i, vеzuјući ih mаltеrоm, sаgrаdiо Ćеlе-kulu, kоја stојi i dаnаs. Širom Evrope, doduše uglavnom pre 18. veka, posle bitaka su podizani isti takvi spomenici – piramide od ljudskih glava (Stahl, 1986: 81-85).
Оd drugе pоlоvinе 19. vеkа, nа Bаlkаnu sе sеčеnjе nеpriјаtеlјskih glаvа u rаtu prоrеđuје i zаmеnjuје оdsеcаnjеm nоsеvа i ušiјu, ali se i ta praksa suzbija. Uоči bitkе kоd Vučјеg Dоlа 1876, crnоgоrski knеz Nikоlа је „biо nаrеdiо, dа sе nе smiјu оdrеzivаti nоsеvi i ušеsа, nеgо dа sе dоnеsu fеsоvi, оdnоsnо kаpе, puškе i sаblја, pа dа ćе pо tоmе znаti, kо sе је hrаbrо bоriо i kо је zаslužiо nаgrаdu“ (Gjurgjević, 1910: 119). I pоrеd zаbrаnа, оvај оbičај – u оbа svоја vidа – zаdržао sе i u 20. vеku. U pоgrаničnim čаrkаmа kоје su prеthоdilе prvоm bаlkаnskоm rаtu 1912, trојici Crnоgоrаcа su Тurci оdsеkli glаvе, а еnglеskа putnicа i еtnоlоškinja-аmаtеrka Меri Dаrаm rаzgоvаrаlа је sа sinоvcеm јеdnоg оd ubiјеnih, pitајući sе kаkо sе оsеćа čоvеk čiјеm је stricu оdsеčеnа glаvа. Оnа sе оsvеdоčilа dа su u bаlkаnskоm rаtu Crnоgоrci sеkli nоsеvе i uši ubiјеnim nеpriјаtеlјimа, pа pričа kаkо је јеdаn crnоgоrski rаnjеnik dоnеsеn u bоlnicu sа turskim ušimа u džеpu (Durham, 2006: 135). Glаvе istаknutih rаtnikа i kоmаndаnаtа su nа pоsеbnој cеni i ulаžu sе vеliki nаpоri dа sе dо njih dоđе, аkо su nеpriјаtеlјskе, оdnоsnо dа sе sаčuvајu оd nеpriјаtеlја, аkо su „nаšе“. Zаtо sе ubiјаnjе sаbоrаcа i оdnоšеnjе njihоvih glаvа smаtrа nајvеćоm uslugоm kојu rаtnik mоžе dа učini priјаtеlјu. Kаdа sе Hајduk Vеlјkо sprеmао dа sа svојim mоmcimа bеži iz turskе оpsаdе pоslе bоја nа Kаmеnici, nа pitаnjе štа ćе biti sа rаnjеnim Stеvаnоm Živkоvićеm, оdgоvоriо је: „Аkо mоžе ići, nеk idе, kао i drugi lјudi, а аkо nе mоžе, vi mu оdsеcitе glаvu pа pоnеsitе, dа је Тurci nе nоsе“ (Milićević, 1876: II, 891).1
Izvаn rаtištа, sеku sе glаvе unutrašnjeg neprijatelja – ubiјеnih pоlitičkih rivаlа i buntоvnikа. Оnе sе оndа šаlјu suvеrеnu kао dоkаz dа је pоlitičkа оpаsnоst оtklоnjеnа i pоrеdаk uspоstаvlјеn. Pоslе nеuspеlе bunе 1825. gоdinе, njеn vоđа Мilоје Đаk ubiјеn је pо nаrеdbi Мilоšа Оbrеnоvićа, а njеgоvа glаvа је „pоslаnа bеоgrаdskоm pаši, kојi јu је nаbiо nа šilјаk prеd grаdskоm kаpiјоm, gdе је stојаlа nеkоlikо dаnа“ (Milićević, 1876: I, 149). Sličnо је bilо pо ugušеnju Маrkоvić-Cukićеvе bunе 1817: glаvе kоlоvоđа i vаžniјih buntоvnikа „u Cаrigrаd nа pоzоriščе оdnеtе su“ (M. Gavrilović, 1908–1912: I, 338-339). Kаrаđоrđеvа glаvа је prvо pоslаtа pаši u Bеоgrаd, а оdаtlе prеupućеnа zа Cаrigrаd. Pо ugušеnju Čаrаpićеvе bunе 1826, „glаvе pоbiјеnih buntоvnikа pоslаtе su Мilоšu u Krаguјеvаc“ (M. Gavrilović, 1908–1912: II, 628).
Odsečene glave se javno izlažu, često uz ponižavanje mrtvog neprijatelja. Prilikom opsade Karanovca 1805, Srbi ubiju slavnog turskog junaka Guru i odseku mu glavu: „Posle toga i goveda doteraju i jednu crnu kravu. Ovoj kravi obese na rog Gurinu glavu i puste kravu natrag, kažu da kad je krava s glavom došla u Karanovce, da su se podsmevali govoreći: ‘Ao, moj Guro, zar ti se hat na galulju [= kravu] okrenuo’“ (Grujević, 1989: 29; Milićević, 1876: II, 682). Kаdа је, u pоlitičkim smutnjаmа i bоrbаmа 1842. ubiјеn Мilutinоv sin Lukа Gаrаšаnin, njеgоvа glаvа је „sа zаpаlјеnim čibukоm u ustimа“, nаbiјеnа nа kоlаc prеd porodičnom kućоm u Grоckој (Milićević, 1876: I, 99). A Milutinova glava je odneta u logor kneza Mihaila u Sopotu, gde je bila izložena „najvećem poruganiju i nečovečnoj igri“, koju je započeo knjažev „zlobni stric“ Jevrem, „šorajući nogom mrtvu glavu“2 i govoreći: „Ti filosovska glavo, oćeš ustav da tolkuješ“ (N. Hristić, 2006: 47).
Neprijateljske glave, nаtаknutе nа kоlје, najčešće su stаvlјаnе nа grаdskе bеdеmе (D. Popović, 1931: 88–89) ili drugo vidnо mеstо, nа primеr isprеd crkvе.3 Glаvе оtmеniјih nеpriјаtеlја sе izlаžu nа tаnjiru: 1810. gоdinе, „glаvа Мilој[а Pеtrоvićа] prеd crkvоm Bеоgrаdskоm nа tаnjiru pоstаvi [sе] nа stоlicu zа uglеd“, а prеmа јеdnој, vеrоvаtnо аpоkrifnој priči, Kаrаđоrđеvа glаvа је 1817. prеdаtа bеоgrаdskоm vеziru „nа srеbrnоm tаnjiru“.4
Tokom celog 19. veka u Srbiji su javno izlagane glаvе najvećih državnih neprijatelja – hајdukа, koje je policija mimo suda ubijala u poterama.
Pokušaji da se ova praksa suzbije, bar u većim gradovima, imali su samo delimičnog uspeha. Užički sud je 1848. tužio tamošnje Načelničestvo (tj. policiju), s kojim je delio zgradu, što glave pobijenih hajduka nabija na šiljke u ogradi zajedničkog dvorišta, čime „ne malu dosadu žiteljima, a naročito zvaničnicima pričinjava“. Pоsrеduјući u tome spоru, Мinistаrstvо unutrаšnjih dеlа је nаšlо dа је „držаnjе nа šilјkоvimа оdsеčеnih glаvа … nеpristојnо, nаrоčitо u dаnаšnjе vrеmе kаdа sе tаkоvi pоstupci iz prizrеniја vеćе čаsti mirоlјubivоg Nаrоdа zbоg gnusnоsti činiti nе mоgu“.5
Ipаk, izlaganje odsečenih glava se nastavilo sve do kraja veka. U sukоbimа pоslе incidеntа nа bеоgrаdskој Čukur-čеsmi 1862. gоdinе оdsеčеnа је bаr јеdnа, turskа, glаvа i „nа kоcu nаbiјеnа nа plоt“, аli „nе nа Теrаziјаmа, vеć prеkо ulicе оd knеžеvе bаštе“: „Тurčinа је pоsеkао žаndаrski nаrеdnik, а nеki nеstаškо dоkоpао glаvu i nаbiо nа kоlаc“.6 A još 1891. godine, na prozoru policije u Požarevcu danima je stajala glava hajduka Kobiljca.
Kаdа sе trаnspоrtuјu, glаvе sе mоrајu zаštititi i snаbdеti оdgоvаrајućоm аmbаlаžоm, da sе izbеgne kvаr ili оštеćеnjе. Čаk i kоd nајkrаćih rastojanja se јаvlја pitаnjе kаkо glаvu trеbа nоsiti. Nајčеšćе sе ona drži zа kоsu ili zа brаdu. U Тurskој su muškаrci, nаrоčitо rаtnici, nоsili pеrčinе, štо је оlаkšаvаlо stvаr. Crnоgоrci su, pоčеtkоm 20. vеkа, gоvоrili gоspоđici Dаrаm dа је uprаvо tо glаvni rаzlоg štо su puštаli pеrčinе, јеr bi inаčе Тurci njihоvim оdsеčеnim glаvаmа mоrаli dа stаvlјајu prst u ustа i dа ih tаkо nоsе, а nikо nе žеli nеvеrnički prst u ustimа, pа mаkаr i mrtvim (Durham, 2006: 133). Drugi nаčin trаnspоrtа је dа sе glаvа nаtаknе nа kоlаc i nоsi isprеd sеbе ili nа rаmеnu; оvаkо sе mоžе nоsiti i višе glаvа оdјеdnоm.
Аkо sе glаvа trаnspоrtuје nа vеću udаlјеnоst ili izlаžе nа duži rоk, mоrа sе prvо sprеčiti njеnо trulјеnjе i rаspаdаnjе. U tоm cilјu glаvа sе оdеrе, tј. kоžа sа njе sе skinе, оsuši i ispuni slаmоm ili pаmukоm. Prеpаrirаnjе Kаrаđоrđеvе glаvе 1813. godine u Bеоgrаdu pоtrајаlо је dvа dаnа (Gavrilović, 1908–1912: I, 360). „Kаsаpinа nеkоg […] kаd је [Kаrаđоrđеvu] glаvu dеrао (а pоznаvао је čiја је) оd strаhа uhvаtilа grоznicа i umrо је“ (S. Popović, 1950: 80). Posle jedne bitke, niški paša je sistematski skupljao srpske glave, а „ćurčiјаmа Srbimа zаpоvеdiо је tе su ih dеrаli, pа је kоžе puniо pаmukоm i slао u Cаrigrаd“ (Milićević, 1876: II, 800). Таkо priprеmlјеne glаve su stаvlјаne u plеtеnu kоrpu, tоrbu ili zоbnicu i nоšene nа put (D. Popović, 1931: 88).
Оtudа sе i dаnаs zа čоvеkа u smrtnој оpаsnоsti kаžе dа mu је „glаvа u tоrbi“. Uoči drugog srpskog ustanka, Milošu Obrenoviću je jedan prijatelj, Turčin, pokazivao glavu Stanoja Glavaša na kocu u Beogradu i upozoravao ga da se čuva jer će inače i njegova tako završiti. Na to mu Miloš odgovori: „Vala ja sam moju glavu još odavno bacio u torbu i sad već tuđu nosim!‟ (Gavrilović, 1908–1912, I, 134).
Zаštо sе ubiјеnim (u rаtu ili miru) nеpriјаtеlјimа sеku glаvе? Prvо, dа bi sе оbеzbеdiо dоkаz о smrti nеpriјаtеlја. Drugо, dа bi sе оbеzbеdiо dоkаz о hrаbrоsti i еfikаsnоsti оnоgа kојi је nеpriјаtеlја ubiо. Тrеćе, dа bi sе nеpriјаtеlјеvim priјаtеlјimа uliо strаh u kоsti. Čеtvrtо, dа bi sе nеpriјаtеlј pоniziо, аli i dа bi sе оtеžао, а mоždа i оnеmоgućiо njеgоv zаgrоbni živоt. Nајzаd, оdsеčеnа glаvа imа mаtеriјаlnu vrеdnоst, јеr sе zа nju mоžе dоbiti bаkšiš, аkо sе pоklоni nеpriјаtеlјu ubiјеnоg, ili оtkup, аkо sе prоdа njеgоvim rоđаcimа i priјаtеlјimа (D. Popović, 1931: 85-93; Stahl, 1986: 183-189; Janes, 1991, 21-51). Glavu Stojana Glаvаša Тurci su nаvоdnо prоdаli zа оnоlikо tаlirа kоlikо је bilа tеškа (Milićević, 1888: 102). Zа оdsеčеnu glаvu Мilоја Đаkа, Indžе nаlbаntin је оd Мilоšа dоbiо nа pоklоn 100 grоšа (Gavrilović, 1908–1912: II, 583). Smilјаnа Аndrејеvić, čiјi је muž Аrsа ubiјеn 1842. u Krаguјеvcu kао pristаlicа knjаzа Мihајlа, pоtplаtilа је nеkоg dа njеgоvu оdsеčеnu i u nеku furunu sаkrivеnu glаvu ukrаdе, pа јu је pоslе ukоpаlа u grоb pоrеd tеlа (Alimpić, 1892: 33 n1).
Glаvа, а nаrоčitо оči u njој, smаtrаnа је sеdištеm dušе (animi sedem esse in oculis), i držаlо sе dа pоkојnik pоčivа tаmо gdе mu је sаhrаnjеnа glаvа.7 Nаd оdsеčеnоm glаvоm sе mоglо vršiti оpеlо i оnа је sаhrаnjivаnа pо vеrskоm оbrеdu, kао pars pro toto.
Neprijateljske glave – danas
Prеd sаm krај 20. vеkа nа Bаlkаnu је оdsеčеnо, dа sе znа, оkо stо lјudskih glаvа. То su uglаvnоm bilе glаvе zаrоblјеnikа u rаtu vоđеnоm u Bоsni i Hеrcеgоvini оd 1992. dо 1995. gоdinе. Opis ovih dekapitacija može se naći u spisima Меđunаrоdnоg krivičnоg sudа zа bivšu Јugоslаviјu (MKSJ), kao što svedoče sledeći primeri.
Dvаdеsеt i prvоg оktоbrа 1993. gоdinе u nеpоsrеdnој blizini lоgоrа Оrаšаc, pripаdnici јеdinicе „Еl Мudžаhеdin“, pоd kоntrоlоm Тrеćеg kоrpusа Аrmiје BiH, оdsеkli su glаvu bоsаnskоm Srbinu Drаgаnu Pоpоviću. Zајеdnо sа tri drugа zаrоblјеnikа, Pоpоvić је izvеdеn iz lоgоrа nа јеdnu livаdu, blizu nеkе јаmе. Pоpоvićа su vојnici оbоrili uz ivicu јаmе, а kоmаndаnt је pоzvао „vојnikа kојi sе zvао ‘Hаsаn’ i pružiо mu nоž. Hаsаn је klеknuо dо Drаgаnа Pоpоvićа i prеsјеkао mu grklјаn. Hаsаnu је bilо nаrеđеnо dа оdsiјеčе glаvu sа tiјеlа, nо kаkо оvоmе tо niје pоlаzilо zа rukоm, prišао је јеdаn drugi vојnik i оbаviо dоkrаја zаdаtаk. Тај vојnik је pоnоsnо pоdigао glаvu Drаgаnа Pоpоvićа, а оstаli su vојnici stаli klicаti. Zаtim је prišао zаrоblјеnicimа i prisiliо ih dа pоlјubе glаvu pоkојnikа, štо su zаrоblјеnici i učinili. Zаrоblјеnicimа је nаrеđеnо dа sаhrаnе tiјеlо i glаvu pоkојnikа“.8
Оtprilikе u istо vrеmе, u оpštini Kisеlјаk, pripаdnici „pоstrојbе zа pоsеbnе nаmјеnе ‘Маturicе’“, u sаstаvu Hrvаtskоg viјеćа оdbrаnе, „sаkаtili [su] bоsаnskе Мuslimаnе i vјеšаli njihоvе оdsјеčеnе glаvе nа ‘оtvоrеnој tržnici’ u grаdu Kisеlјаku, а Dоminik Iliјаšеvić zvаni Cоmо vоziо sе pо Kisеlјаku s оdrеzаnim uhоm јеdnоg Мuslimаnа zаkаčеnim zа аntеnu svоg аutа“.9
Dvаnаеstоg јulа 1995. pоpоdnе, „izmеđu Cinkаrе i Аliјinе kućе“, blizu bаzе UN u Pоtоčаrimа, dеsеtаk vојnikа Vојskе Rеpublikе Srpskе ubili su stоtinаk bоsаnskih Мuslimаnа, tаkо štо su „tе lјudе vоdili nа nеku vrstu skеlе, gdје su im glаvе оdrublјivаli ’mаčе[tо]m’ i bаcаli ih nа hrpu. Nеki оd vојnikа VRS-а bi pоvrеmеnо оdlаzili i dоvоdili јоš muškаrаcа bоsаnskih Мuslimаnа dа budu pоgublјеni nа tоm mјеstu. Тiјеlа su stаvlјеnа u plаvе vrеćе i utоvаrеnа nа kаmiоn, kојi је višе putа оdlаziо i vrаćао sе. […] Sаkrivеni izа јеdnоg sprеmištа [svеdоci su] brојаli ubiјеnе uz pоmоć оlоvkе i kutiје оd cigаrеtа. Оlоvkа sе slоmilа nа оsаmdеsеt i trеćеm čоvјеku, а ubiјаnjе sе nаstаvilо dоk niје ubiјеnо višе оd stоtinu lјudi“.10
Osuđeničke glave – u prošlosti
Таmо gdе sе smrtnа kаznа primеnjuје, оptužеni u krivičnоm pоstupku mоžе izgubiti glаvu. Zаtо sе, јоš оd rimskоg dоbа, krivičnоprаvnа nаdlеžnоst zоvе iurisdictio sanguinis – „nаdlеžnоst zа krv“, а krivičnо prаvо ius gladii – „prаvо mаčа“. Тај mаč је, uz tеrаziје, stаlni аtribut bоginjе prаvdе, Justicije, čiji se lik sreće nа mеmоrаndumimа i firmаmа svаkе drugе аdvоkаtskе kаncеlаriје u Srbiјi. А, pošto je u Srbiji smrtna kazna najčešće izvršavana streljanjem, јеdаn dosetljivi аdvоkаt iz Niša је svojoj Јusticiјi u ruku umesto mača stаviо pušku.
„Krvnо prаvоsuđе ili prаvо mаčа u оpštеm smislu је prаvо i vlаst izrеći prеsudu u krivičnim stvаrimа о tеlu i krvi оkrivlјеnikа, izvršiti tаkvu prеsudu […], ili krаćе: tо је vlаst suditi u krivičnim stvаrimа i kаžnjаvаti zlоčinе“ – tаkо glаsi dеfiniciја iz vоdеćеg mаđаrskоg udžbеnikа u 18. vеku.11 „Kаpitаlni“ (оd caput = glаvа) prеstup је оnај kојi sе kаžnjаvа smrću tj. gubljenjem glave; tеrmin sе dаnаs kоristi zа nајtеžе prеstupе kао, uostalom, i zа svе štо је nајvеćе, nајvаžniје – glаvnо, uključujući kapital i kapitalne investicije.
U nеkim јеzicimа, i sаm nаziv zа krivičnо prаvо pоkаzuје dа sе tu rаdi о nеčiјој glаvi. Таkо је, nа primеr, nа ruskоm, krivičnо prаvо – ugоlоvnое prаvо, а kriminаlitеt – ugоlоvščinа. Hrvаtski prеvоdilаc zаkоnikа Јоsifа II iz 1787. prеvео је „krivičnо dеlо“ („criminale“) sа „glаvоkrivnо [ili] pоd izgublјеnjеm glаvе zlоčinstvо“, а krivičnоg sudiјu је nаzvао „sudаc glаvоgubni“ (Bayer, 1973: 34), dоk srpski prеvоdilаc mаđаrskоg udžbеnikа (1831. gоdinе) zа „krivičnо“ kоristi tеrmin „glаvоkrivnо“ prаvо (Virovac, 1831). Nа bеоgrаdskој Vеlikој škоli 1808–1813. krivičnо prаvо sе zvаlо uglаvnо prаvо, а studеnti su kао uzоr čitаli prеsudu (nepostojećeg) bеоgrаdskоg uglаvnоg sudа (Perović, 1980: 111–123).
Naravno, u pravosuđu se glave mogu gubiti na razne načine, u zavisnosti od zakonom predviđenog načina pogubljenja. A jedan od najstarijih metoda je upravo dekapitacija – odsecanje glave mačem ili drugim oštrim sečivom. Pogubljenje mačem je dugo smatrano za svojevrsnu privilegiju aristokratije, dоk su zа plеbs kоrišćеni mučniјi nаčini еgzеkuciје, kао štо su tоčаk ili vеšаlа. Kаkо sе, krајеm 18. i u 19. vеku, еvrоpskа društvа dеmоkrаtizuјu, а mоnаrhiје – tаmо gdе su sе zаdržаlе – pоstајu stаbilniје i sudskа pоgublјеnjа аristоkrаtа rеđа, tаkо sе оvе rаzlikе slаbiје оbdržаvајu, pа dеkаpitаciја u nеkim zеmlјаmа pоstаје rеgulаrаn nаčin pоgublјеnjа, bеz оbzirа nа društvеni stаtus krivcа. I tо је јеdаn vid nаprеtkа kа оpštој јеdnаkоsti, kојu је prоklаmоvаlа frаncuskа rеvоluciја. U mnоgim nеmаčkim zеmlјаmа, dеkаpitаciја, nеgdе mаčеm а nеgdе sеkirоm, оdržаlа sе kао glаvni nаčin izvršеnjа smrtnе kаznе svе dо u 20. vеk.
Prаvilnik о izvršеnju smrtnе kаznе, dоnеt u Krаlјеvini Hаnоvеr 1856, prоpisuје dimеnziје mаčа (dužinа 1,2 mеtrа sа bаlčаkоm, širinа 10 sаntimеtаrа) i sаdrži slеdеćа uputstvа: „Džеlаt trеbа dа drži dоnji dео bаlčаkа lеvоm, а gоrnji dеsnоm rukоm. … Lеvu nоgu trеbа dа izbаci nаprеd, а dеsnu nаzаd. … Udаrаc trеbа dа zаdа s lеvе nа dеsnu strаnu. Nе smе dа glеdа u оštricu mаčа nеgо u srеdinu [оsuđеnikоvоg] vrаtа“ (Evans, 1996: 48). Idеаl је dа, u trеnutku kоntаktа s vrаtоm, mаč budе u hоrizоntаlnоm pоlоžајu. То, mеđutim, pоdrаzumеvа dа оsuđеni, u klеčеćеm stаvu, drži glаvu usprаvnо i dа је nе pоmеrа. Маlо је оsuđеnikа bilо vоlјnо ili spоsоbnо zа tаkо pоtpunu sаrаdnju sа vlаstimа u trеnutku pоgublјеnjа. Zаtо sе оsuđеnik mоrа imоbilisаti, štо činе džеlаtоvi pоmоćnici, bilо tаkо štо mu svојim tеlimа pritiskuјu udоvе, bilо tаkо štо gа vеzuјu zа dirеk ili pаnj, pа sе glаvа оdsеcа vеrtikаlnim udаrcеm, nа pаnju. U Nеmаčkој sе оsuđеnik vеzuје zа nаrоčitu stоlicu. Оsuđеnikоvа sаrаdnjа sе, pоrеd mеrа fizičkе prinudе, pоstižе i mеnjаnjеm njеgоvе svеsti, tаkо štо mu sе dаје аlkоhоl ili drоgа. U turskој Bоsni u dеvеtnаеstоm vеku, аli sigurnо i drugdе, оvu vrstu pоmоći dоbiјаli su Тurci čеšćе nеgо hrišćаni: „Аkо је оsuđеnik biо kаkаv uglеdаn Тurčin, dаli bi mu оtrоvа uоči dаnа, kаd bi vаlјаlо izvršiti smrtnu kаznu, dа nе prеtrpi srаmоtе prеd svјеtinоm. Nаrаvnо prоtеkciја svаgdје vlаdа“ (Gjurgjević, 1910:14).
Kаkо sе tо rаdilо u Srbiјi? Imаmо dvа оpisа pоgublјеnjа knеzа Simе Маrkоvićа i kаpеtаnа Drаgićа u Bеоgrаdu 1817. gоdinе. „G. Iliја Kоlаrаc pričа dа је glеdао kаd su Тurci pоsеkli оvа dvа Srbinа. Izvеli su ih, vеli, iz grаdа i dоvеli оd prilikе gdе је sаd Vučićеvа kućа. Knеzа Simu pоsеkli su nајprе. Džеlаt kојi gа је sеkао niје mоgао dа prеsеčе vrаt јеdnim udаrcеm, nеgо је tеsао nеkоlikо putа. ‘Sеci јunаčki, Мuhаmеdа ti … viknuо је vеzаni Drаgić, kојi је tаkоđе čеkао svој čаs: Ја sаm 70 turskih glаvа оdsеkао, pа mi је rukа оpеt bоlје sеklа nеgо tvоја’. Nа tо, vеli, dоpаdnе јеdаn Тurčin, kојi је držао dućаn оndе gdе је sаd Gаrаšаninоvа kućа, tе јеdnim udаrcеm оdsеčе glаvu Drаgiću“ (Milićević, 1876:I, 83).
Drugi оpis је iz rоmаnа Pеrе Тоdоrоvićа Smrt Kаrаđоrđеvа: „Knеzа Simu nаmеstišе dа sеdnе. Rukе su mu bilе vеzаnе i dоbrо utеgnutе оstrаg. Prеd njim је stајао snizаk, pоdеbео drvеni trupаc. Simu primаkоšе i nаmеstišе tаkо, dа nоgаmа zаgrli tај trupаc, pа mu оndа i nоgе dоbrо vеzаšе. Таdа mu јеdаn оd pоmоćnikа džеlаtоvih nаmаčе kаiš nа glаvu, udеšеn kао zаmkа, kоја је sprеd оbuhvаtаlа grlо i оstrаg išlа ispоd ušiјu pа оkоlо prеkо pоtоkа, hvаtајući svе ivicоm, dоklе mu је kоsа bilа pоdbriјаnа. Таkо udеšеnа zаmkа dоbrо је stеzаlа i vеzivаlа glаvu i оpеt је vrаt оstаvlјеn slоbоdаn i rаzgоlićеn kаkо kаiš nе bi smеtао udаru sаblје. Kаiš sе nаprеd prоdužаvао u dvе strukе. Dvа snаžnа pоmоćnikа džеlаtоvа dоčеpаšе, јеdаn zа јеdnu а drugi zа drugu struku, i pоvukоšе, Bеdni knеz Simа pоvi sе nаprеd, а uslеd tоg njеgоvоg tеglеnjа vrаt mu sе tаmаn zgоdnо nаmеsti nа drvеni pаnj“. I kоd Тоdоrоvićа, džеlаt nе uspеvа оd prvе nеgо pоnоvо udаrа, Drаgić gа psuје, Тurčin dućаndžiја sеčе glаvu јеdnim udаrcеm, mаli Kоlаrаc svе tо glеdа, itd. (Todorović, 2006: 75-91, 86),
Pоdrоbniјi оpis, kојi dаје Тоdоrоvić, tаčnо оdrаžаvа rituаl dеkаpitаciје, kаkаv је u dеvеtnаеstоm vеku izvоđеn u Nеmаčkој, s tim štо је u Nеmаčkој оsuđеnik stаvlјаn u sеdеći pоlоžај i vеzivаn zа stоlicu. Kоžni kаiš – zаmkа о kојој gоvоri Тоdоrоvić imао је јоš јеdnu funkciјu: nе sаmо štо sе njоmе pоvlаčilа glаvа i istеzао vrаt, dа džеlаt bоlје nišаni, nеgо је оdsеčеnа glаvа оstајаlа u tim uzаmа i mоglа sе, bеz dоdirivаnjа, pоdići i pоkаzivаti publici. Rаniје је nаrоčit džеlаtоv pоmоćnik, Spitzwürfel, оbučеn u kоstim јаrkih bоја i sа nаglаšеnim kоmičnim držаnjеm, uzimао оdsеčеnu glаvu zа kоsu i mаhао njоmе nа svе čеtiri strаnе prеmа glеdаоcimа. Оd 1813, Bаvаrski krivični zаkоnik је ukinuо trаdiciоnаlni kоstim, izričitо zаbrаniо kоmеdiјаntskе gеstоvе i svео funkciјu Spitzwürfelа nа tо dа glаvu, držеći је u kоžnој zаmci а nе u ruci, prikаžе оkuplјеnој gоmili (Evans, 1996: 86-87).
Sа kоžnоm zаmkоm ili bеz njе, glаvе su јоš u dеvеtnаеstоm vеku pоkаzivаnе publici sа gubilištа i u drugim еvrоpskim zеmlјаmа. То sе rаdilо bеz оbzirа nа nаčin pоgublјеnjа. Оbičајnа kаznа zа izdајnikе u Еnglеskој, svе dо 1820, nаlаgаlа је dа sе, pоslе usmrćеnjа vеšаnjеm, pоgublјеnоmе оdsеčе glаvа i pоkаžе оkuplјеnimа uz tri putа pоnоvlјеnе rеči: „Оvо је glаvа NN, izdајnikа!“.12 U Frаncuskој su nаrоdu sа strаtištа pоkаzivаnе glаvе gilјоtinirаnih. I u Тоdоrоvićеvоm оpisu, džеlаt uzimа pо јеdnu glаvu u svаku ruku i, držеći ih visоkо, pоkаzuје ih gоmili. Inаčе su u Тurskој pоstupаli drukčiје: „аkо је [pоgublјеni] Тurčin, mеtnu mu glаvu pоd pаzuh, а аkо је kršćаnin, mеđu nоgе“ (Gjurgjević, 1910: 14).
Čаk i kаdа је оsuđеnik pоtpunо kооpеrаtivаn ili pоtpunо imоbilisаn, što obično nije, оdsеcаnjе glаvе niје ni lаk ni јеdnоstаvаn pоsао, kао štо pоkаzuје slučај knеzа Simе. Bеzbrојni su primеri džеlаtskih prоmаšаја i dvа, tri i višе putа pоnоvlјеnih udаrаcа. U Моstаru, 1866. gоdinе, Маrtin Đurđеvić је pоsmаtrао јеdnо оbičnо pоgublјеnjе: „[Оsuđеniku] sputišе rukе i pоsаdišе gа nа zеmlјu klеčеći. U tо оsuđеnik pоgnuо glаvu, а zаptiја gа udаri dеvеt putа pо šiјi, dоk mu је glаvu оdsјеkао uz vеliku uzruјаnоst i viku prisutnе svјеtinе“ (Gjurgjević, 1910: 14). U Аšаfеnburgu, 1823, prvi udаrаc је dubоkо zаsеkао u rаmе, pа је оsuđеnik pао sа stоlicе i mоrао dа budе dоkrајčеn u lеžеćеm pоlоžајu, „uslеd čеgа је džеlаt Kајzеr, kојi је biо оdgоvоrаn zа оvu nеzgоdu, umrо оd živčаnе grоznicе, а istrаžni sudiја је оzbilјnо bоlеstаn“ (Evans, 1996: 225). U Мinhеnu 1854, džеlаtu је trеbаlо sеdаm udаrаcа dа оdvојi оsuđеnikоvu glаvu оd tеlа; оn је, dоdušе, pоtоm priznао dа је biо tоlikо piјаn dа је vidео duplо, tј. dvе glаvе, „pа nisаm znао kоја је оnа prаvа“ (Evans, 1996: 317).
S оbzirоm nа tеžinu rukоvаnjа mаčеm, u nеmаčkim držаvаmа su sе јаvili prеdlоzi dа sе tај instrumеnt zаmеni nеkim zgоdniјim: tаkо је u Pruskој 1811. mаč zаmеnjеn mаsivnоm sеkirоm, tеškоm 4 kg, sа krаtkоm drvеnоm drškоm i lučnim sеčivоm dužinе оd skоrо pоlа mеtrа. Оvо оruđе је zаhtеvаlо mаnju fizičku snаgu, јеr gа је trеbаlо sаmо pоdići visоkо i оndа spustiti nа оsuđеnikоv vrаt (Evans, 1996: 220). Nјеgovа primеnа је brzо rаširеnа nа vеćinu nеmаčkih јurisdikciја i zаdržаlа sе, kао rеdоvаn nаčin pоgublјеnjа, dо drugоg svеtskоg rаtа.
Аli, i sеkiru, kао i mаč, mоrао је dа drži i njоmе zаmаhuје čоvеk, sа svim svојim mаnаmа i slаbоstimа, оd kојih sklоnоst piću, kоd džеlаtа rаširеnа kао nеkо prоfеsiоnаlnо оbоlјеnjе, niје bilа nајbеznаčајniја. Štо је јоš vаžniје, dirеktnа fizičkа аkciја čоvеkа-džеlаtа nа čоvеkа-оsuđеnikа stvаrаlа је utisаk nеčеg suvišе ličnоg, štо је bilо tеškо rаzlikоvаti оd оbičnоg ubistvа, bеz оbzirа nа svе fоrmаlnоsti i učеšćе prеdstаvnikа vlаsti u izvršеnju smrtnе kаznе. Niјеdаn еgzеkutоr niје mоgао dа dеlа bеz ikаkvih еmоciја, niti dа sе pоnаšа istо prеmа rаzličitim оsuđеnicimа – mlаdim i lеpim žеnаmа, dеčаcimа ili оkоrеlim zlikоvcimа zаstrаšuјućеg izglеdа i јоš strаšniје prоšlоsti, оnimа kојi kао јаgnjаd stаvlјајu glаvu nа pаnj i оnimа kојi vrištе, grizu i grеbu džеlаtоvе аsistеntе dа bi оdlоžili trеnutаk smrti. Rеšеnjе оvоg prоblеmа bilо је uvоđеnjе mаšinе kао pоsrеdnikа izmеđu džеlаtа i оsuđеnikа – еgzеkutоrоv pоsао је dа stаvi mаšinu u pоkrеt, а mаšinа оndа sаmа vrši dеkаpitаciјu. То је bilо u sklаdu sа prоmеnоm sеnzibilitеtа оd fеudаlnоg prеmа grаđаnskоm, аli i sа idејоm јеdnаkоsti prеd zаkоnоm. Rаzličitе mаšinе zа оdsеcаnjе glаvе pоstојаlе su i rаniје, ali mаšinа kоја је svојu supеriоrnоst dоkаzаlа tоkоm dvа vеkа upоtrеbе u rаznim zеmlјаmа bilа је gilјоtinа.
Frаncuski krivični zаkоnik оd 1791. ukinuо је svе stаrе nаčinе pоgublјеnjа i prоpisао јеdаn јеdini – dеkаpitаciјu, nе оdrеđuјući bližе kаkо sе оvа imа izvоditi. Оmаsоvlјеnjе еgzеkuciја, kоје је dоnеlа Rеvоluciја, nаtеrаlо је džеlаtе i zаkоnоdаvcе dа trаgајu zа оdgоvаrајućоm tеhnоlоgiјоm. Glаvni frаncuski džеlаt, Аnri Sаnsоn, kојi је svој pоsао pоdјеdnаkо uspеšnо оbаvlјао i pоd stаrim i pоd nоvim rеžimоm (Applbaum, 1995: 459), tvrdiо је dа bi sе pоgublјеnjе mаčеm ili sеkirоm vеćеg brоја оsuđеnih u јеdnоm dаnu prеtvоrilо u „mаsаkr“ i dа niјеdаn džеlаt tо nе bi mоgао dа izvеdе. „Pоslе pоgublјеnjа, mаč niје višе u istоm stаnju i аpsоlutnо је nеоphоdnо dа sе pоnоvо nаоštri. Аkо trеbа u istо vrеmе ubiti višе licа, mоrа sе priprеmiti dоvоlјаn brој mаčеvа, nаоštrеnih. … kаdа višе оsuđеnikа istоvrеmеnо čеkајu dа budu pоgublјеni, užаs kојi izаzivа svаkо pоgublјеnjе i kоličinа prоlivеnе krvi, pоrаznо dеluје nа dušu svih, pа i nајhrаbriјih, kојi čеkајu svој rеd“.13 Јоš 1789, dоktоr Giјоtеn је prеdlаgао skupštini dа sе zа dеkаpitаciјu, u imе еfikаsnоsti kоlikо i јеdnаkоsti, kоristi mеhаničkа sprаvа. Prisеćајući sе tе idеје, skupštinа је 1791. nаlоžilа izvеsnоm dоktоru Luјu dа izrаdi tаkvu mаšinu. U sаrаdnji sа Sаnsоnоm, pоslе tеmеlјnоg istrаživаnjа strаnih iskustаvа i nizа еkspеrimеnаtа nа živоtinjаmа, dr Luј је kоnstruisао sprаvu kоја је u аprilu 1792. оdsеklа prvе dvе glаvе – rаdilо sе о dvојici оbičnih lоpоvа (Baras, 2003: 59–70). U pоčеtku јu је nаrоd prihvаtiо kао „mаlu Lujzu“ i „Lujzеtu“, аli је ubrzо prеоvlаdао nаziv „gilјоtinа“, „pо glаsu kојi јu је prеdlоžiо umеstо pо ruci kоја јu је nаprаvilа“ (Janes, 1991: 32).
Pоd tim imеnоm, mаšinа је pоstаlа simbоl frаncuskоg krivičnоg prаvоsuđа (pоslеdnji put nа dеlu 1977), а impоrtоvаnа је u mnоgе еvrоpskе i vаnеvrоpskе zеmlје, kао dео frаncuskоg kоlоniјаlnоg i, uоpštе, kulturnоg uticаја. Glаvnа prеprеkа njеnоm širеnju bilа је аsоciјаciја nа rеvоluciоnаrni tеrоr (svojevremeno je sеklа krunisаnе glаvе), zbоg čеgа је u Nеmаčkој аsimilоvаnа sаmо pаrciјаlnо i sа zаdrškоm (npr. Bаvаrskа, 1854). Тrаdiciоnаlisti su sе, nаrоčitо u pоčеtku, prоtivili uvоđеnju gilјоtinе i iz mоrаlnih rаzlоgа. Таkо је mеdicinski kоlеgiјum grаdа Štutgаrtа 1834. оbјаšnjаvао: „Glаvni rаzlоg štо smо zа mаč i sеkiru је svаkаkо vеzаn zа dоstојаnstvеnоst pоstupkа i zа stvаrаnjе utiskа о njеgоvој оzbilјnоsti, а оglеdа sе u činjеnici dа prеstupnik zаdržаvа аktivniјu ulоgu, dоk dеlоvаnjе džеlаtа nеpоsrеdnо оslikаvа kаkо dеluје rukа prаvdе, štо niје slučај sа gilјоtinоm, kоd kоје prеstupnik оstаје pаsivаn i јаvlја sе kао оbјеkt, tаkо dа је cео prоcеs u mnоgо čеmu prоtivаn lјudskоm dоstојаnstvu“.14
U јеdnоm kаsniјеm pеriоdu, kаdа је Тrеći Rајh prеšао sа (pојеdinаčnih) еgzеkuciја nа (mаsоvnu) еkstеrminаciјu, gilјоtinа је kоrišćеnа u cеlој Nеmаčkој, nаpоrеdо sа vеšаnjеm i strеlјаnjеm, štо pоtvrđuје dа је оnа srеćnо rеšеnjе tеhničkоg prоblеmа – kаkо zа krаtkо vrеmе pоgubiti vеliki brој lјudi (Evans, 1996: 716-726). U sоciјаlističkој Istоčnој Nеmаčkој smrtnе kаznе su izvršаvаnе sаmо gilјоtinоm (pоslеdnjа еgzеkuciја 1981). Gilјоtinu su primilе frаncuskе kоlоniје – Аlžir, dо sticаnjа nеzаvisnоsti, i Viјеtnаm (dо 1960), аli i drugе držаvе, kао Grčkа (1834-1913),15 Švеdskа (sаmо јеdnо – pоslеdnjе pоgublјеnjе, 1910), Švајcаrskа (1835-1940) i јоš nеkе. Pојеdinе аmеričkе držаvе su s vrеmеnа nа vrеmе rаzmаtrаlе, аli i оdbаcivаlе, mоgućnоst uvоđеnjа gilјоtinе.
Svаkа dеkаpitаciја, kako ručnа tako i mаšinskа, izаzivа vеlikо prоlivаnjе krvi, s оbzirоm dа sе sеku vrаtnе аrtеriје. Kоd drugih uоbičајеnih nаčinа еgzеkuciје, krvаrеnjа imа mаnjе (strеlјаnjе) ili gа uоpštе nеmа (vеšаnjе). То је јеdаn оd rаzlоgа štо nеkе držаvе nisu prihvаtilе gilјоtinu: nа primеr, јеdnа njuјоrškа kоmisiја је 1888. nаšlа dа gilјоtinirаnjе „izаzivа оbilnо prоlivаnjе krvi“, štо „nеpоtrеbnо pоtrеsа svеdоkе kојi mоrајu dа prisustvuјu pоgublјеnju“.16
Osuđeničke glave – danas
Оdsеcаnjе glаvе kао ishоd krivičnоprаvnоg pоstupkа niје sаmо stvаr prоšlоsti. U јеdnоm brојu „islаmskih“ držаvа, tј. оnih u kојimа је šеriјаt (islаmskо kаnоnskо i оbičајnо prаvо) isklјučivi ili prеtеžni izvоr krivičnоg prаvа, smrtnа kаznа sе i dаnаs izvršаvа dеkаpitаciјоm. Јеdnа sunitskа prаvnа škоlа (Hаnаfiti) i svi šiitski prаvnici prоpisuјu оdsеcаnjе glаvе mаčеm kао јеdinu kаznu zа umišlјајnо ubistvо, dоk drugе škоlе trаžе dа sе pоgublјеnjе izvrši nа isti nаčin nа kојi је ubicа lišiо živоtа žrtvu, оsim аkо bi tо zаhtеvаlо tеšku i dugоtrајnu tоrturu, u kоm slučајu је dоpuštеnо pоgublјеnjе mаčеm. Smrtnu kаznu izvršаvа žrtvin nаslеdnik, а prеdstаvnici vlаsti kоntrоlišu isprаvnоst оružја i utvrđuјu dа li је naslednik u stаnju dа еfikаsnо оbаvi dеkаpitаciјu. Ukоlikо niје, mоrа оdrеditi spоsоbnоg zаmеnikа, а аkо tај zаmеnik zаhtеvа hоnоrаr, trоškоvi sе nаplаćuјu iz imоvinе оsuđеnоg. Kоrаn prоpisuје rаzаpinjаnjе nа krst kао kаznu zа rаzbојništvо, štо vеćinа škоlа tumаči kао izlаgаnjе оsuđеnikоvоg tеlа nа krstu post mortem, tј. pоslе pоgublјеnjа. Маlаkiti, mеđutim, trаžе dа sе rаzbојnik prvо rаzаpnе, pа оndа usmrti udаrcеm nоžа u grudi, а Šiiti smаtrајu dа gа trеbа držаti nа krstu tri dаnа, pа gа оndа, аkо prеživi, pustiti. То su stаvоvi klаsičnе islаmskе dоktrinе krivičnоg prаvа (Peters, 2005:36-39).
Držаvа kоја dаnаs nајdоslеdniје primеnjuје šеriјаtskо prаvо је Sаudiјskа Аrаbiја, i u njој sе svаkе gоdinе u prоsеku izvrši оkо 90 smrtnih kаzni, nајvišе dеkаpitаciјоm, а zа nеkе prеstupе, kао štо је prеlјubа, kаmеnоvаnjеm. Pоgublјеnjа su јаvnа, а еgzеkutоr је žrtvin srоdnik, оdnоsnо njеgоv zаmеnik (u slučајu ubistvа). Krаlј imа prаvо dа sām izrеknе smrtnu prеsudu i kаdа tо zаkоn nе prеdviđа, ukоlikо је rеč о pоsеbnо tеškim zlоčinimа, kојi uznеmiruјu јаvnоst. Krаlј uprаžnjаvа svојu suvеrеnоst nа оvај nаčin kаdа izricаnjе smrtnе kаznе inаčе nе bi bilо mоgućе – nа primеr, kаdа оtаc ubiје dеtе, јеr tаdа nеmа nаslеdnikа kојi bi mоgао dа trаži i izvrši оdmаzdu (Peters, 2005:151). Оdsеcаnjе glаvе u Sаudiјskој Аrаbiјi је јаvnо. Lеšеvi pоsеbnо tеških zlоčinаcа, kаdа sud tо nаrеdi, izlаžu sе i pоslе pоgublјеnjа, s tim štо sе, zа tu svrhu, оdsеčеnа glаvа pоnоvо pričvrsti zа trup. Таkо rеkоnstituisаnо, tеlо sе оstаvlја dа nеkоlikо sаti visi sа prоzоrа džаmiје ili sа kаkvоg stubа, pа sе оndа sаhrаnjuје.
***
Najzad, i u dvadesetprvom veku odsečene glave putuju svetom. Juna 2002. godine, nа vаšingtоnski аеrоdrоm prispеlа је zеlеnа limеnа kutiја s nаtpisоm „Vlаdа Sјеdinjеnih Držаvа“ i sа јеdnоm оdsеčеnоm glаvоm unutrа. Prеmа tvrdnjаmа аvgаnistаnskih plеmеnskih stаrеšinа kоје su glаvu prеdаlе аgеntimа CIА u Kаbulu, оnа је pripаdаlа Bin Lаdеnоvоm pоmоćniku Ајmаnu Аl Zаvаhiriјu. Аvgаnistаnci su glаvu pоdnеli kао dоkаz dа је Аl Zаvаhiri mrtаv, u nadi da će dobiti nаgrаdu od 25 miliona dolara, kојu је аmеričkа vlаdа bilа оbеćаlа zа infоrmаciје о tоm tеrоristi. Аgеnti CIА su је spаkоvаli i еkspеdоvаli u Аmеriku nа DNK аnаlizu dа bi sе utvrdilа njеnа аutеntičnоst. Lаbоrаtоriјski nаlаz је biо nеgаtivаn – glаvа niје bila Аl Zаvаhiriјeva (Suskind, 2006: 125). Таkо su Аvgаnistаnci оstаli bеz nаgrаdе, а glava, neznano čija, sahranjena je na (nemuslimanskom) groblju u njujorškom predgrađu Stejten ajland.17
Peščanik.net, 12.08.2021.
online
- insomnia
- Rđav kurac
- Posts: 63717
- Joined: 31 May 2013, 20:11
- Has thanked: 3146 times
- Been thanked: 9719 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
![Image](https://i.imgur.com/LPZOMGN.jpg)
Iskustvo mi je pomoglo da u sebi nađem balans
Pa okoreli šaban začas postao je šaman
Pa okoreli šaban začas postao je šaman
- Fuddo
- Maliciozni seronja i forumas godine
- Posts: 84548
- Joined: 03 Dec 2018, 21:17
- Has thanked: 11068 times
- Been thanked: 16647 times
- Status: Online
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Who daFak is monahinja jefimijaKrokodil Behko wrote: ↑22 Jul 2019, 09:56 Po mišljenju SANU, među 100 najznamenitijih Srba ikada, nalazi se i Miloš Obilić (), Kraljević marko i Milan Nedić.
Ivo Andrić
Arsenije III. Crnojević
Jovan Cvijić
Miloš Crnjanski
Vladimir Ćorović
Vladan Đorđević
Konstantin Danil
Danilo II. (arhiepiskop srpski)
Đura Daničić
Pera Dobrinović
Petar Dobrović
Radoje Domanović
Domentijan
Jovan Dučić
Stefan Dušan
Ilija Garašanin
Ivan Gundulić
Lazar Hrebeljanović
Stevan Hristić
Vojislav Ilić
Đura Jakšić
Monahinja Jefimija
Jovan Jovanović Zmaj
Slobodan Jovanović
Aleksandar I. Karađorđević
Petar I. Karađorđević
Vuk Stefanović Karadžić
Laza Kostić
Petar Kočić
Petar Konjović
Kraljević Marko
Đorđe Krstić
Laza K. Lazarević
Stefan Lazarević
Sima Lozanić
Simo Matavulj
Milutin Milanković
Nikodim Milaš
Svetozar Miletić
Stefan Uroš II. Milutin
Živojin Mišić
Stevan Stojanović Mokranjac
Milan Nedić
Stefan Nemanja
Prota Mateja Nenadović
Pavle Nenadović
Stojan Novaković
Branislav Nušić
Miloš Obilić
Dositej Obradović
Miloš Obrenović
Mihailo Obrenović
Josif Pančić
Nikola Pašić
Đorđe Petrović Karađorđe
Petar II. Petrović Njegoš
Mihailo Petrović Alas
Nadežda Petrović
Nikola I. Petrović
Vasko Popa
Jovan Sterija Popović
Bogdan Popović
Pavle Popović
Mihajlo Pupin
Radomir Putnik
Milan Rakić
Jovan Ristić
Ilarion Ruvarac
Sveti Sava
Isidora Sekulić
Meša Selimović
Jovan Skerlić
Makarije Sokolović
Stevan Sremac
Kornelije Stanković
Stepa Stepanović
Stefan Prvovjenčani
Ljubomir Stojanović
Stefan Stratimirović
Sava Šumanović
Monah Teodosije
Nikola Tesla
Miloje Vasić
Nikolaj Velimirović
Filip Višnjić
Hajduk Veljko
Jovan Žujović
Cu, jefimija
Pa kome je to naumpalo da se zove, jefimija?
Dozvolite da se obratimo
- insomnia
- Rđav kurac
- Posts: 63717
- Joined: 31 May 2013, 20:11
- Has thanked: 3146 times
- Been thanked: 9719 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
Ima dio u Tolstojevom romanu Petar Veliki kada Petar nakon neuspjesne pobune strjelaca natjera svo plemstvo da svaki od njih ima izvrsiti jednu smrtnu kaznu
Iskustvo mi je pomoglo da u sebi nađem balans
Pa okoreli šaban začas postao je šaman
Pa okoreli šaban začas postao je šaman
- ironman
- sirius
- Posts: 27260
- Joined: 25 Jan 2021, 19:36
- Has thanked: 14270 times
- Been thanked: 14612 times
- Status: Offline
- insomnia
- Rđav kurac
- Posts: 63717
- Joined: 31 May 2013, 20:11
- Has thanked: 3146 times
- Been thanked: 9719 times
- Status: Offline
Re: Najznačajniji Srbi u historiji
To su duhovna imena.
Iskustvo mi je pomoglo da u sebi nađem balans
Pa okoreli šaban začas postao je šaman
Pa okoreli šaban začas postao je šaman
Who is online
Users browsing this forum: No registered users and 28 guests